Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4608/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 громадянина України,

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 13 червня 2024 року близько 17 год. 00 хв. прикордонним, нарядом «Контрольний пост» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) в прикордонній смузі на відстані 4500 метрів від лінії державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимоги cт. 9,12 Закону України "Про Державний кордон" від 04.11.1991 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. До суду подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи клопотання зводяться до того, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, позаяк наміру на перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон немав.

Вказує, що 13.06.2024 року, в якості водія, разом з своїми родичами їхав дорогою загального користування в смт.Королево Берегівського району. В ході перевірки документів на контрольному посту у працівників прикордонної служби виникла підозра в тому, що він має намір незаконно перетнути державний кордон з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон. З цих підстав ним було надано документи, які вказували на те, що він являється інвалідом ІІІ-ї групи, стоїть на військовому обліку та має право на виїзд за межі території України під час дії військового стану в України, про що також надав закордонний паспорт, в якому наявні відмітки про перетин кордону в пунктах пропуску через державний кордон, в тому числі з моменту введення в дію військового стану. Незважаючи на подані ним документи, та надані ним пояснення, працівниками прикордонної служби відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

На підтвердження, обставин зазначених в клопотанні подав копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, у якому наявні відмітки про перетин державного кордону в період дії військового стану, а саме, 13.09.2023 року, 10.12.2023 року, 28.12.2023 року, довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії ААГ № 893004 від 12.07.2024 року, із встановленою третьою групою інвалідності, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що останній перебуває на військовому обліку.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №147954 від 13.06.2024 року, протокол про адміністративне затримання від 13.06.2024 року, рапорт, а також докази надані на підтвердження обставин зазначених в клопотанні про закриття провадження, вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВРвід 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Частиною першою статтею 204-1 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за Перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З досліджених в судовому засіданні доказів, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП не підтвердився, а сам правопорушник своєї вини не визнав.

Вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, ОСОБА_1 , інкриміновано на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №147954 від 13.06.2024 року, протоколу про адміністративне затримання від 13.06.2024 року, якими стверджено, що 13 червня 2024 року близько 17 год. 00 хв. прикордонним, нарядом «Контрольний пост» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) в прикордонній смузі на відстані 4500 метрів від лінії державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

В судовому засіданні дослідженні докази надані ОСОБА_1 , на спростування обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у якому наявні відмітки про перетин державного кордону в період дії військового стану, а саме, 13.09.2023 року, 10.12.2023 року, 28.12.2023 року, довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії ААГ № 893004 від 12.07.2024 року, із встановленою третьою групою інвалідності, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що останній перебуває на військовому обліку.

За загальним правилом на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Водночас обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років не застосовуються до осіб … які, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Досліджені докази в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 , в силу закону не підпадає під дію обмежень на право виїзду за межі України, в період дії правового режиму воєнного стану, що дає підстави вважати про відсутність у останнього умислу на незаконний перетин державного кордону..

Дослідженими доказами в сукупності, виключається така обов`язкова ознака суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення як умисел на вчинення правопорушення.

Із приписів ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину небуде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 247 п. 1 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

СуддяВ. В. Леньо