справа № 515/1180/24
провадження №3/492/719/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Гусєвої Н.Д., за участю секретаря судового засідання Рябчук О.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , протягом року не вчиняв однорідного правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

22 липня 2024 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 на перехресті вулиць Горького та Василя Тура, міста Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не надавши перевагу у русі транспортному засобу марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, чим порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, та, не заперечуючи фактів, які викладені протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, пояснив суду, що суть правопорушення йому зрозуміла, та в зазначені в протоколі дату та час він, керуючи транспортним засобом марки, не надав перевагу в русі іншому транспортному засобу марки «SKODA OCTAVIA», внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, вдаривши по дотичній лінії правої бокової сторони автомобіля, пошкодивши передні та задні двері, а його автомобіль отримав механічні пошкодження у виді пошкодженого переднього бамперу. У вчиненому щиро розкаявся. Дії працівників поліції не оскаржував.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що виразилося у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, повністю підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративні правопорушення, а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103927 від 22 липня 2024 року, згідно з яким 22 липня 2024 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 на перехресті вулиць Горького та Василя Тура, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не надавши перевагу в русі транспортному засобу марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, та, в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

- реєстрацією ЄО № 2768 від 22 липня 2024 року, згідно якого зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 22 липня 2024 року о 13-12 год. біля ресторану на перехресті вулиць Горького та Василя Тура, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області сталося ДТП;

- схемою місця ДТП від 22 липня 2024 року та фототаблицею до неї, підписаної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зауважень, яка містить означення розміщення автомобілей марки «RENAULT 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також перелік отриманих транспортними засобами пошкоджень у вигляді: правого переднього крила, правої передньої та задньої дверей, правого крила у автомобіля марки «SKODA OCTAVIA»; капоту, переднього бамперу, передньої лівої та правої фар, радіатора, решітки радіатора у автомобіля марки «RENAULT 25»;

- поясненнями від 22 липня 2024 року ОСОБА_2 , який дав пояснення про те, що 22 липня 2024 року о 13 год. 10 хв. він по вул. Василя Тура, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, яка є головною дорогою, керував автомобілем марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , доїхавши до перехрестя вулиці Горького, яка є другорядною дорогою, з якої виїхав автомобіль марки «RENAULT 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, не пропустивши автомобіль під його керуванням, зіткнувся із вказаним автомобілем, вдаривши його у праву сторону, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пунктах 24, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно з пунктом 16.11. Правил дорожнього руху зобов`язує водія, що рухається другорядною дорогою на перехресті нерівнозначних доріг, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворює порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зокрема транспортних засобів.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у статті 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що досліджені у судовому засіданні докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим пунктом 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в частині події дорожньо-транспортної пригоди.

У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів, узятих в цілому по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 в ході розгляду справи суду не надав.

Судом встановлено, що відсутні підстави вважати, що працівники поліції діяли протиправно, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, і з відеозаписів не вбачається порушення порядку складення протоколу.

Аналізуючи наведені вище норми права, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративні правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню вказаного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях водія транспортного засобу марки «RENAULT 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 присутня вина, яка полягає у тому, що він порушив вимоги пункту 16.11. Правил дорожнього руху, а саме, рухаючись другорядною дорогою на перехресті нерівнозначних доріг, не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до вказаного перехрестя по головній дорозі, тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що вказане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 , його дії розкривають матеріальний склад об`єктивної сторони статті 124, та порушення вимог пункту 16.11. Правил дорожнього руху, тому його дії правильно кваліфіковані за статтею 124 КУпАП та ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ зазначив: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Судом встановлено, що відсутні, згідно з вимогами статті 17 КУпАП, обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не був в стані неосудності.

Проте, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 22 липня 2024 року. Протокол про адміністративне правопорушення складено 22 липня 2024 року та справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до Татарбунарського районного суду Одеської області 29 липня 2024 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року задоволено подання в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. про вирішення питання про передачу матеріалів вказаної справи до іншого суду та справу передано до Арцизького районного суду Одеської області. Матеріали справи надійшли до Арцизького районного суду Одеської області 05 вересня 2024 року, та, згідно з Реєстром судових справ та матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, передано судді Гусєвій Н.Д. 10 вересня 2024 року. Судовий розгляд було призначено на 01 жовтня 2024 року, але розгляд справи не відбувся внаслідок перебування судді Гусєвої Н.Д., в провадженні якої перебуває наявна справа, на лікарняному, у зв`язку з чим не здійснювала правосуддя.

Норми щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту статті 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статті 38 цього Кодексу.

Відповідно частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення було вчинено 22 липня 2024 року, а на день розгляду справи, відносно ОСОБА_1 сплинуло три місяці, протягом яких можна було притягнути його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, що є підставою для закриття провадження, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за статтею 124 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 2, 7, 9, 38, 124, 221, 247, 277, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови оголошено о 16 год. 55 хв. 12 листопада 2024 року в залі судових засідань № 1 Арцизького районного суду Одеської області.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.