Справа № 732/1146/24 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/746/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Копейкіна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Копейкіна С.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 21.06.2024 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул. Луговій, в с. Тупичів, Чернігівського району та області, керував транспортним засобом: мопедом «Mustang», номерний знак р. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат тесту 2,26 %0. З результатом огляду не погодився, у лікарню їхати відмовився у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд, в порушення приписів КУпАП, Конвенції про захист прав і основних прав людини та практики ЄСПЛ, прийняв рішення на припущеннях, вийшов за межі обвинувачення, вдався до сумнівного тлумачення та трактування. При цьому визнав доведеним, що відеозаписом зафіксовано керування ОСОБА_1 мопедом без включеної фари та зафіксовано звук працюючого двигуна. Вважає суд безпідставно поставився критично до показань свідка ОСОБА_2 , який підтвердив показання ОСОБА_1 про те, що той котив мопед у руках. Також зазначає, що стороною захисту зазначалося, що світло в мопеді вмикається автоматично при запуску двигуна, тому те, що воно вимкнене вказувало саме на непрацюючий двигун. І висновки суду з даного приводу, що автоматично освітлювальні прилади вмикаються лише у справному стані, безпідставні, оскільки в постанові не йдеться про неробочий стан таких приладів, в чому вбачає упередженість суду. Також зазначає, що суд самостійно збирав докази, змусивши ОСОБА_1 надати квитанцію про сплату ним штрафу по винесеній щодо нього постанові за ст. 126 КУпАП, зіславшись на неї в подальшому в обґрунтування його винуватості. Суд не дав оцінку доказу сторони захисту фактично слідчому експерименту, відтвореному ним у судовому засіданні.

Також вказує, що судом не надано оцінку порушенням права на захист, допущеними поліцейськими, зокрема щодо користування при розгляді справи послугами адвоката, враховуючи, що під час розгляду правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП застосовуються принципи КПК, а також залишив поза увагою обставини фактичного затримання поліцейськими ОСОБА_1 , насильне утримання поряд із собою більше ніж 3 години та пропонування поза ввімкненою камерою поліцейськими надати їм неправомірну вимогу; а також доручення до справи другого примірнику протоколу, який поліцейські обіцяли направити поштою та відсутність даних про відсторонення від керування ОСОБА_1 .

Зазначає, що суду не було доведено об`єктиву сторону правопорушення керування транспортним засобом і знаходження особи навіть нетверезою за кермом транспортного засобу, який не рухається, не доводить факту керування. Без доведення факту керування, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, втрачає доказове значення. Також вказує, що суду надано не всі файли відеозаписів з боді камер поліцейських, оскільки на запит адвоката надано більше відеофайлів, які доводять незаконне утримання поліцейськими ОСОБА_1 поруч із собою більш ніж 3 години, не роз`яснюють права негайного залучення адвоката та постійний тиск з їхнього боку і погрози адміністративного затримання. Тому вважає, що такі порушення, роблять отримані докази недопустимими.

В засіданні апеляційного суду захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з викладених підстав, просили допитати в якості свідків поліцейських, які оформляли матеріали.

Заслухавши учасників, дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який проводився з автомобіля поліцейських в темну пору доби, фарами якого освітлено мопед, зафіксований на узбіччі проїжджої частини зустрічної смуги руху по відношенню до руху поліцейських. На момент коли поліцейський невідкладно підійшов до мопеду, прослуховується гул транспортного засобу, який поступово віддаляється, звуку працюючого двигуна транспортного засобу, на якому перебував ОСОБА_1 на відео не зафіксовано.

Протокол щодо ОСОБА_1 містить дані про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не погодившись з результатом, відмовився від огляду у закладі охорони здоров`я.

Більше даних, про те, що він керував транспортним засобом, в матеріалах справи, в тому числі на відео, немає.

Свідок ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції показав, що 21.06.2024 року разом з ОСОБА_1 відпочивали, рибалили та випивали, коли почали збиратися додому, то виявилося, що у ОСОБА_1 закінчився бензин, через що він додому мопед котив.

Аналогічні показання суду першої інстанції дав свідок ОСОБА_4 стосовно того, що ОСОБА_1 лише котив мопед через те, що закінчився бензин і той був з непрацюючим двигуном.

Працівники поліції, які складали адміністративні матеріали, на виклики як суду першої, так і апеляційної інстанцій не з`явилися, надавши суду заяви про неможливість явки у зв`язку зі службовими справами.

На підставі одного тільки протоколу неможливо зробити висновок про вину ОСОБА_1 у тому, що він керував транспортним засобом за указаних в протоколі обставин, оскільки даних про це немає. Припущення про таке керування заперечує сторона захисту і таке припущення не можна покласти в основу рішення суду про винуватість особи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведена винуватість дорівнює в цьому випадку доведеній невинуватості.

Тому слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з подальшою відмовою від проходження огляду у лікарні та відповідно, порушенні п. 2.5 ПДР і ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Копейкіна С.О. задовольнити, постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай