КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/522/2024 Суддя І інстанції - Сенько М.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за участі ОСОБА_1 його захисника - адвоката Сміленко Алли Анатоліївни апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сміленко Алли Анатоліївни на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року про визнання ОСОБА_2 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , пенсіонер, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., стягнуто судовий збір на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 11.09.2023 близько 14.00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_3 , а саме дії психологічного та фізичного характеру, в ході яких ображав, кричав, вдарив по обличчю потерпілу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Сміленко А.А. просить скасувати в повному обсязі постанову судді Святошинського районного суду м.Києва про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із незаконністю та необґрунтованістю судового рішення, що було ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи щодо конфлікту, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що про розгляд справи йому відомо не було, жодного повідомлення щодо дати та часу розгляду справи не отримував.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 3, п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ВАВ №260386, відповідно до якого він 11.09.2023 близько 14.00 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав, кричав та вдарив по обличчю потерпілу.

В частині 1ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб. В ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вказується, що ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до 15 діб.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, не можна визнати обґрунтованим, оскільки суддя не дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП.

В протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , не зазначено, що правопорушенням ОСОБА_3 було заподіяно фізичної чи психологічної шкоди.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт, мали місце непорозуміння у відносинах. При вирішенні справи ОСОБА_1 були наданні пояснення, з яких вбачається, що всі непорозуміння у родині між ним та ОСОБА_3 узгоджені, претензій до нього немає. Також ОСОБА_3 направила до суду заяву, в якій надала аналогічні пояснення.

З урахуваннях наведених вище норм закону слід зробити висновок, що домашнє насильство має місце, якщо діяння фізичного, економічного, психологічного характеру призводять до настання фізичної або психологічної шкоди.

За встановлених обставин справи підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення відсутні.

Таким чином, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сміленко Алли Анатоліївни задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2023 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.