Справа № 488/181/24
Провадження № 3/488/251/24
ПОСТАНОВА

29.02.2024 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «МГЗ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.01.2024 року о 21:10 годині водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем «Dodge Dart» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Миколаєві по вул. Лесі Українки, біля будинку №1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений (авто залишене на місці).

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, суду пояснив, що в день пригоди він вжив алкогольні напої, тому за кермом їх автомобілю була його жінка ОСОБА_2 . По дорозі додому їх автомобіль загруз у бруді, став буксувати, внаслідок чого вони пробили колесо. Дружина вже не могла впоратися з рухом. Вони обидва вийшли з автомобіля і стояли біля нього, коли під`їхали співробітники поліції. Під час з`ясування обставин, вони виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, однак він неодноразово повідомляв, що за кермом була його дружина. Ці пояснення інспектором до уваги взяті не були та на нього все одно було складено протокол за ст.130 КУПАП. При цьому, інспектором було повідомлено, що ніби-то його бачили пересічні громадяни за кермом у стані алкогольного сп`яніння і вони звернулись до поліції. Також він сідав за кермо автомобіля, щоб зрушити його за вказівкою інспектора. Просить суд закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом в цей день він не керував.

З наданого диску з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, на якому зафіксовані події 05.01.2024 року вбачається, що відеозапис розпочатий у вказаний день о 21.10 годині, коли на проїзній частині перебуває автомобіль «Dodge Dart» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , він є заглушеним. Біля автомобіля стоять ОСОБА_1 та його дружина, коли до них під`їжджає екіпаж поліції та на запитання інспектора ОСОБА_1 повідомляє, що вони застрягли, прохає про допомогу. Надалі інспектор пропонує ОСОБА_1 сісти за кермо та спробувати газувати, на що ОСОБА_1 , завівши автомобіль, починає газувати, однак автомобіль з міста не рушає. Після того з автомобіля ОСОБА_1 виходить та співробітники поліції повідомляють його, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують йому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі, на що останній заперечує. Протягом оформлення матеріалів ОСОБА_1 заперечує керування ним транспортним засобом та неодноразово повідомляє, що автомобілем керувала його дружина, про що остання також співробітникам поліції надає пояснення, аналогічного характеру. На що інспектор каже, що у них є звернення на лінію 102 від небайдужих громадян, які повідомили, що саме він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а також, що у них є відео, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває за кермом та намагається виїхати.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як вбачається з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р., встановлено роз`яснення щодо термінів, які у них вживаються. Зокрема, за п. 1.10. ПДР України «водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Відтак, однією з обов`язкових ознак терміну «водій» є керування ним транспортним засобом. Слово «керування» вказує на певну дію, а у випадку керування транспортним засобом - приведення до руху автомобіль, як цілісний механізм, функцією якого є переміщення його водія та/чи пасажирів на певну відстань.

Як слідує із показань ОСОБА_1 , останній не керував транспортним засобом коли до нього під`їхали працівники поліції. Дані відеозапису працівників поліції, що досліджені в суді, також не підтверджують факту керування останнім транспортним засобом о 21 годині 10 хвилин, як-то викладено у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Ті доводи, якими співробітник поліції обгрунтовує на відеозапису, щодо наявності у них доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки в протоколі не зазначено свідків, які зверталися на лінію 102 щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, яких суд мав би допитати та з`ясувати даний факт, а щодо фіксування на відео названого факту - по-перше, за кермо автомобілю ОСОБА_1 сів за вказівкою інспектора, та по-друге, автомобіль, після його заведення так і не зрушив з місця. При цьому протягом оформлення матеріалів ОСОБА_1 заперечує керування ним транспортним засобом та неодноразово повідомляє, що автомобілем керувала його дружина, що остання також співробітникам поліції підтверджує.

Таким чином, з представленого суду відеозапису не знайшли свого відображення ні факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем, ні факт зупинення його під час руху працівниками поліції.

Надане ОСОБА_1 посвідчення водія № НОМЕР_3 та свідоцтво про шлюб, підтверджує що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 має право керування транспортним засобом категорії В.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 05.01.2024 року о 21:10 годині керував транспортним засобом автомобілем «Dodge Dart» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Миколаєві по вул. Лесі Українки, біля будинку №1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а в такому разі він взагалі не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, жодних доказів у справі, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не представлено, враховуючи також той факт, що ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Таким чином, складений за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення та викладені в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на вимогах Закону.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9, 247 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З аналізу представлених суду доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.9, ст. 130 , п. 1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна