Справа № 175/2317/24
Провадження № 3/175/1192/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., при секретареві Гейко К.С., за участю правопорушниці: ОСОБА_1 , її захисника Цівань Н.В., потерпілого ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_2 розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №342452 від 30.01.2024 року, 22.01.2024 року гр. ОСОБА_3 ухилилася від виконання, передбачених обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виражався нецензурною лайкою до неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТРЦ «Аврора», але не є суб`єктом правопорушення, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання з`явились правопорушниця: ОСОБА_1 , її захисника Цівань Н.В., потерпілий ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 повідомила суду, що винною себе не визнає, оскільки виконує свої батьківські обов`язки.

Захисник Цівань Н.В. підтримала своє клопотання подане через канцелярію суду та просила закрити справу за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_4 виражався в його адресу нецензурною лайкою, з ОСОБА_1 не знайомий та не може її охарактеризувати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено в чому саме проявилось невиконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, де містяться вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст.ст. 247, 251, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 184 КупАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя Ребров С.О.