ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3744/23 Головуючий суддя І інстанції ТКАЧЕНКО О. А.
Провадження № 33/818/92/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Швеця С.В. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 07.07.2023 о 23-45 год. керував автомобілем NISSAN X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Вишневій с. Царедарівка, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисником Швецем С.В. було подано апеляційну скаргу на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.10.2023 року.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з`ясовані усі обставини, які підлягають з`ясуванню та не надана їм належна оцінка. Зокрема, захисник Швець С.В. посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відомості матеріалів справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відомості протоколу про адміністративну відповідальність не узгоджуються з відомостями відеозапису в частині керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом.

У зв`язку з чим, просить постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.10.2023 року скасувати, а адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання, призначене на 02.02.2024 ОСОБА_1 та його захисник не з`явились. Про дату судового засідання апеляційної скарги захисника були повідомлені належним чином, а саме: адвокат Швець С.В. про час та дату судового розгляду його апеляційної скарги був повідомлений під власний підпис та зобов`язався повідомити про це ОСОБА_1 (а.с. 72). Крім того, ОСОБА_1 про час та дату розгляду апеляційної скарги його захисника був повідомлений телефонограмою (а.с. 73) та судовою повісткою, сформованою відповідно до вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року №28 в електронній формі (а.с.74).

02.02.2024 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Швеця С.В. про відкладення судового засідання на іншу дату. Жодних відомостей щодо причин неявки в судове засідання захисник суду апеляційної інстанції не надав.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Згідно вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Разом з цим слід врахувати, що практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо неї, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

З відомостей, наявних в матеріалах справи, вбачається, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 відкладався двічі (вперше 12.01.2024 року у зв`язку із заявою захисника через його виїзд за межі Харківської області та вдруге 24.01.2024 року через перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному).

Остання заява від 02.02.2024 року захисника Швеця С.В. про відкладення судового засідання, призначеного на 02.02.2024 року не містить вказівки на будь-які поважні причини для відкладення розгляду його апеляційної скарги, що свідчить про безпідставність неявки ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання.

Відповідно до ст. 294 КУпАП справа може бути розглянута за відсутності належно повідомлених учасників справи в межах поданої апеляційної скарги та відомостей, що є наявними у матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга захисника Швеця С.В. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 012026 від 08.07.2023 року, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 о 07.07.2023 о 23-45 год автомобілем NISSAN X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Вишневій с. Царедарівка, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився;

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №012026 від 08.07.2023 року, в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «від надання пояснень відмовився» (а.с.1);

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія № НОМЕР_2 видане 01.08.2022 року (а.с.9);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де в графі «результат огляду на стан сп`яніння» зазначено «від огляду відмовився» (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5);

- відомостями рапорту, згідно яких 08.07.2023 о 00 год. 12 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Лозівський р-н, с. Царедарівка, вул. Вишнева 23, інспектор ВРПП повідомив про зупинку гр. ОСОБА_1 , який керує авто Нісан Х-трейл НОМЕР_1 сірого кольору у стані алкогольного сп`яніння у комендантську годину (а.с.3);

- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення (додаток до протоколу ААД№012026 (а.с. 11);

На відеозаписі зафіксовано тривалий рух транспортного засобу працівників поліції у нічний час за передуючим автомобілем, а також наближення до автомобіля сірого кольору після зупинки останнього на придомовій території. З відеозапису вбачається, що після зупинки з автомобіля сірого кольору NISSAN X-TRAIL вийшов ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я водій відмовився. ОСОБА_3 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відносно водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних заяв чи клопотань про залучення свідків ОСОБА_1 працівникам поліції не заявляв. Про порушення його прав працівниками поліції в будь-який спосіб не зазначив.

Зазначені відомості відеозапису свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник Швець С.В. не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисника Швеця С.В. в цій частині, а зазначені твердження слід розцінювати, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у відомостях відеозапису (а.с.11) та у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції було складено протокол про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 з порушенням приписів чинного законодавства у зв`язку із складенням цього протоколу за відсутності захисника та свідків є безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначена норма зобов`язує працівників поліції залучати свідків лише у разі неможливості застосувати технічні засобів.

Згідно відомостей матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом оспорюваних подій (а.с. 11). У зв`язку з чим апелянт помилково стверджує про обов`язковість участі свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння за умови використання працівниками поліції технічних засобів відеофіксації.

При цьому слід зазначити, що працівниками поліції лише складається протокол про адміністративне провадження та збираються докази на підтвердження встановлених ним відомостей, а розгляд справи провадиться судом відповідно до ст. 221 КУпАП та переглядається судом апеляційної інстанції відповідно та порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП.

Таким чином, були дотримані всі норми, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а доводи захисника в цій частині слід вважати суб`єктивними, необґрунтованими як під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції так і під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Швеця І.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков