ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2741/24 Справа № 174/1141/24 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі адвоката Точиліна М.В. апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Точиліна М.В. на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 16 серпня 2024 року о 21.16 годині ОСОБА_1 в Дніпропетровській області, Кам`янському районі в м. Вільногірську, по бульвару Миру, 15, керував транспортним засобом марки Honda HR-U д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком 3/1 КНП КМР «МЛ №1», чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на незаконність зупинки транспортного засобу та відсутність правових підстав для пропозиції проходження відповідного огляду, порушення під час складання протоколу, а саме недотримання строку, не долучення інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проведений з істотними порушеннями, так як у висновку не вказано кількість проміле в`ялених під час лабораторного дослідження, крім того особа, яка притягається до відповідальності не був ознайомлений з результатом висновку. Крім того, у висновку та направленні на огляд вказані різні медичні заклади, враховуючи що на відеозаписі не зафіксовано процедуру проходження огляду в лікарні сторона захисту вважає, вказаний висновок недопустимим доказом.

Зауважує, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП закрито, у зв`язку з чим вважає, що у співробітників поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу.

Вказує на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності під час складання та оголошення протоколу, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не було роз`яснено його прав та обов`язків та не вручено другого примірнику протоколу, чим порушено право на захист.

Про час, дату та місце судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, враховуючи позицію захисника, який вважав за можливе слухати справи без його підзахисного та зазначив, що позиція захисту між ними узгоджена, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе слухати справу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши адвоката Точиліна М.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№020358, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора поліції, відповідно до якого за порушення п.2.3 ПДР, а саме керування автомобілем не пристебнутим ременем безпеки у якого в ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на місці зупинки чи в медичному закладі, однак від проходження огляду на місці останній відмовився, та добровільно пройшов огляд у медичному закладі; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт зупинки автомобіля та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Крім того, відеозаписом, який міститься в матеріалах справи зафіксовані події, які мали місце 16 серпня 2024 року, а саме на відео видно, як співробітники поліції зупинили транспортний засіб з підстав того, що водій був за кермом без ременя безпеки.

Твердження апелянта про відсутність передбачених законом підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу і як наслідок неправомірність проведеного огляду, з посилання на на те, що адміністративна справа щодо ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП закрита за відсутністю в його діях складу правопорушення, є безпідставними, оскільки саме по собі таке закриття не спростовує правильності висновків суду та не нівелює порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР, а отже не звільняють останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі зафіксовано, що при спілкуванні з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано проти відповідний огляд на місці зупинки та у медичному закладі, на що останній погодився пройти огляд в медичному закладі, після чого на 01:29 годині запису видно, процедуру проходження огляду в лікарні, а саме реєстрацію, підготовку до забору біологічного матеріалу для проведення лабораторного дослідження.

Також враховується, що стороною захисту не заперечуються фактичні обставини події 16 серпня 2024 року, а також проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а апеляційні доводи зводяться до формального спростування окремих доказів по справі, а саме розбіжності щодо найменування медичного закладу у направленні та у висновку, які самі по собі факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не спростовують та не слугують підставою для скасування судового рішення.

Доводи захисника щодо істотних порушень норм процесуального права, через те, що співробітниками поліції протокол складено не в день події та огляду ОСОБА_1 , не є слушними, з огляду на наступне.

Як слідує з наданих матеріалів ОСОБА_1 , 16 серпня 2024 року пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Враховую, що для складання висновку та його направлення до патрульної поліції необхідний певний проміжок часу, а тому складання протоколу не у день події , не є істотним порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП та саме по собі не спростовує факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника щодо визнання результатів медичного висновку нездійснимими, через відсутність даних щодо кількості проміле алкоголю також не є слушними, оскільки кількісний показник проміле чітко зазначається при проведенні огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, а враховуючи, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі проведено шляхом проведення лабораторних досліджень на підставі біологічних зразків сечі, додаткові відомості щодо кількісних показаників можуть містяться у Акті проходження, що зберігається в закладі охорони здоров`я, які не долучаються в обов`язковому порядку до висновку. Окрім того зважаю на те, що закон не вимагає зазначення кількості проміле в медичних висновках.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Точиліна М.В., - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко