ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5552/24

провадження № 3/0285/3461/24

15 листопада 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Помогаєв А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 о 15 год. 24 хв., по вул. Шевченка в м. Звягель водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв`язана мова). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, будучи особою, яка притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 оскільки останній не виявив зацікавленості у присутності на розгляді справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, копією постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.08.2024 по справі №285/3079/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пройти обстеження за допомогою приладу "Драгер" на місці складання протоколу або звернутись до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 14.10.2024 року о 15 год. 24 хв., вищезазначеним транспортним засобом також підтверджується Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення п. 15.9 та 2.1 "а" Правил дорожнього руху.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до відповідальності, обставини справи, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130КУпАП та накласти адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу розміром 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Помогаєв