БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/63/24
Справа № 355/26/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , працюючого,

за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області на підставі постанови Баришівського районного суду Київської області від 11.01.2024 надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024 вказану судову справу розподілено судді Капшученко І. О.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 443872 від 29.12.2023, водій ОСОБА_1 о 15 годині 50 хвилин 29.12.2023 на автодорозі М-03 Київ-Харків 88 км, керуючи транспортним засобом Chrysler, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла з диском червоного кольору та не зупинився. В подальшому був затриманий екіпажем «Лемур 201» на СП Березань шляхом блокування.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

22.02.2024 через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 Майорова В. О. надійшли заперечення, в яких останній факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення заперечив, вказавши при цьому, що водій не бачив знака працівника поліції про зупинку, послався на непідсудність справи Березанському міському суду Київської області та наявність у зв`язку з цим підстав для повернення протоколу на дооформлення. При цьому, просив суд врахувати, що транспортний засіб використовується ОСОБА_1 для забезпечення сім`ї (дружин та двох дітей), а правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, вчинено ним вперше. За таких обставин, просить суд долучити дане заперечення до справи, повернути протокол на доопрацювання та не позбавляти ОСОБА_1 водійських прав, обмежившись штрафом (а.с.17-18).

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений судом належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.13).

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , в порядку ст. 256 КУпАП йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд його справи судом відбудеться в Березанському міському суду Київської області; ОСОБА_1 під підпис зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав та засвідчив правильність внесених про нього даних (а.с.2).

Таким чином, ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, з дотриманням передбачених КУпАП вимог був повідомлений про направлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього до суду, достовірно знав про час та місце розгляду його справи судом, а також мав змогу ознайомитись з інформацією про час та дату розгляду справи на офіційній сторінці сайту судової влади України за посиланням: https://be.ko.court.gov.ua/sud1002/, що знаходиться у вільному доступі.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) зазначено: «... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, враховуючи, що ОСОБА_1 висловив свою позицію по справі, надавши суду письмові заперечення, про бажання подати до суду додаткові докази чи заявити інші клопотання чи заяви не зазначив, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9 «б» ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою в сукупності та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 443872 від 29.12.2023 (а.с.2), довідкою заступника командира БПП в місті Бориспіль УПП у Київській області ДПП, капітана поліції Мінасяна С. від 30.12.2023 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.4), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, що вказують на наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні (а.с.5).

Так, всупереч таким посиланням ОСОБА_1 , вказаний запис містить відео, на якому видно, як працівником поліції подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, сигнал подано у чіткій та зрозумілій формі, у спосіб, передбачений законом, вимогу про зупинку водій не виконав (відрізок часу 00:00:11-00:00:27, 00:41:20-00:41:31 файлу «122-2_1 Шморгун 29.12.23»).

Доводи ОСОБА_1 у його запереченнях про те, що він не бачив сигналу про зупинку, не звільняють останнього від відповідальності, оскільки водій в силу вимог п. 2.3 «б» ПДР зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

Окрім того, дані доводи ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, як одразу після його зупинки ОСОБА_1 на запитання поліцейського щодо причин невиконання ним вимоги про зупинку не заперечує та пояснює, що поспішав, потім повідомив, що знав про те, що попереду знаходиться стаціонарний пост патрульної поліції, тому спеціально їхав туди (відрізок часу 00:05:31-00:06:05, 00:46:35-00:47:18 файлу «122-2_1 Шморгун 29.12.23»).

Вказане дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 бачив вимогу працівник поліції про зупинку, вона була для нього зрозумілою, проте він свідомо її проігнорував.

Крім того, на відеозаписі також зафіксовано, як в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляє, що свою вину розуміє та намагається «домовитись» (відрізок часу 00:06:32-00:07:00, 00:10:00-00:10:15, 00:49:50-00:49:56, 00:51:08-00:51:11 файлу «122-2_1 Шморгун 29.12.23»).

Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , в порядку ст. 256 КУпАП йому роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суть вчиненого правопорушення, будь-яких заперечень чи зауважень ОСОБА_1 не зазначив, дії працівників поліції останній не оскаржував (відрізок часу 00:38:00-00:40:40, 00:46:35-00:47:18 файлу «122-2_1 Шморгун 29.12.23»).

Щодо вимоги ОСОБА_1 про повернення адміністративного матеріалу з підстав його непідсудності Березанському міському суду Київської області, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки з матеріалів справи, зокрема, і доданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції шляхом переслідування на стаціонарному посту патрульної поліції в м. Березань, попередньо проїхавши від місця, де йому було подано сигнал про зупинку, 10 км (з 88 км автодороги М-03 Київ-Харків).

Отже, вказане правопорушення носить характер триваючого, тобто розпочавшись з протиправної бездіяльності, здійснюється потім безперервно шляхом невиконання обов`язку протягом певного часу, а в даному випадку, і в просторі, та припиняється виконанням обов`язку відповідним суб`єктом, отже, є завершеним в момент його зупинки, що мало місце в межах м. Березань.

Вказане цілком узгоджується з позицією Верховного Суду в постановах від 03.05.2018 у справі № 487/2854/17, від 05.09.2018 у справі № 569/15894/15-а, 11.04.2018 у справі №804/401/17.

За загальними правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Оскільки правопорушення вчинене в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Березанського міського суду Київської області, справа підсудна суду.

Окрім того, питання підсудності вказаної справи вирішувалось також постановою Баришівського районного суду Київської області від 11.01.2024, що оскаржена не була.

Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Суд при призначенні покарання у відповідності до положень ст.ст. 33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, який після подачі працівником поліції сигналу про зупинку транспортного засобу не зупинився, продовжив рух протягом 10 км та зупинився лише на СП Березань шляхом його переслідування, майновий стан правопорушника, який працює, має малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вважає за необхідне застосувати до правопорушника мінімальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Водночас, доводи ОСОБА_1 щодо перебування на його утриманні дружини та її дитини, батьком якої останній не являється, не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що вказані особи перебувають на його утриманні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 122-2, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 306 (триста шість) гривень 00 копійок, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко