провадження № 3/361/5111/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплачував в повному обсязі аліменти згідно виконавчого листа 3545/2159/18 від 08.10.2018 виданого Полтавським районним судом Полтавської області, внаслідок чого сума заборгованості зі сплати аліментів сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, та станом на 01.10.2024 становить 193514,40 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість визнав, пояснив при цьому, що останнім часом він сплачує аліменти на дитину та має намір погасити всю заборгованість, однак на даний час не має такої можливості.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Підстави та порядок реалізації права на утримання (аліменти) встановлені Сімейним кодексом України, який визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (ст. 1 СК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018, встановлено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, частиною 1 якої встановлена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони це адміністративне правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною у формі умислу, тобто особа, що не виконує свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини повинна усвідомлювати суспільну небезпеку свого діяння, а також передбачати його суспільно небезпечні наслідки.

Внесення до КУпАП статті 183-1 спрямоване, перш за все, на посилення захисту права дитини на належне утримання з боку батьків, яке передбачено нормами Сімейного кодексу України, шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа виконавчого листа 3545/2159/18 від 08.10.2018 виданого Полтавським районним судом Полтавської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 28.08.2018 і до досягнення дитиною повнолітнього віку, 11.10.2018 відкрито виконавче провадження №57409530.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП підтверджується розрахунком заборгованості ВП №57409530, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 по аліментах з 28.08.2018 по 01.06.2024 на утримання дитини складає 120896,50 грн., відтак заборгованість по аліментах за вказаний період перевищує 6 місяців, доказів про сплату аліментів не надано, чим вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Допитаний в суді особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що оскільки не мав постійної роботи, тому аліменти сплачував лише частково та не кожного місяця, від чого і виникла така заборгованість. Також, просив врахувати, що на даний час він займається волонтерською діяльністю.

За нормами частин 1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, виходячи з диспозиції ч.1 ст. 183-1КУпА П, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, оскільки останній має заборгованість по аліментам, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Всі інші доводи правопорушника в судовому засіданні не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення станом на момент винесення цієї постанови в даній справі не пропущено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд визнає щире розкаяння, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, його ступінь вини, матеріальний стан, а тому вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на мінімальний строк - сто двадцять годин, що є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Оскільки ОСОБА_1 піддається адміністративному стягненню, з нього стягується судовий збір в сумі 605,60 грн., відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, 252, 280, 283, 288 ст. 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий в розмірі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко