Справа № 477/96/24
Провадження № 3/644/1790/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2024 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.12.2023 року серії ААД № 561188, водій ОСОБА_2 , 24.12.2023 року о 22.00 годині в Миколаївській області, Миколаївський район, а/д Н11, Дніпро-Миколаїв, з 16 км., керував транспортним засобом Land Rover, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. Водію було запропоновано пройти тест на стан наркотичного сп`янінням в установленому законом порядку в медзакладі КНП «МОЦПЗ» МОР, на що водій погодився. Згідно до висновку №1052 складеного 22 год 50 хвилин від 24.12.2023 року, водій ОСОБА_2 відмовився від лабораторного обстеження посилаючись на відсутність сечовиділення, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений. Захисник ОСОБА_2 адвокат Гребінник Р.О. в судовому засіданні 24.10.2024 року надав суду пояснення щодо складеного протоколу, зазначав, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду, погодився на його проходження в закладі охорони здоров`я, не зважаючи на необґрунтованість доводів працівника поліції щодо ознак наркотичного стану, але не зміг надати біологічний матеріалі, а саме сечу, оскільки є особою з інвалідністю, страждає на цукровий діабет, тому в силу стану здоров`я не мав біологічної можливості надати сечу для дослідження, йому не було запропоновано здати інший біологічний матеріал, але при цьому, під час огляду в закладі охорони здоров`я його оглядав лікар, він пройшов всі запропоновані тести та ознак, які були встановлені в направленні поліцейського, не було виявлено, саме направлення до матеріалів не долучалось. Також посилався на те, що після зупинки транспортного засобу, спочатку працівники поліції з`ясовували питання імовірного перебування транспортного засобу у розшуку, потім висловили підозру щодо стану ОСОБА_2 , запропонували пройти огляд, а коли він погодився, запропонували перепакувати автомобіль та проїхати до медзакладу, тобто, допустили до подальшого керування автомобілем особу, щодо якої наявна відповідна підозра. Так само, після повернення з медзакладу, не перешкоджали ОСОБА_2 їхати далі.

Також, звертав увагу суду, що дана ситуація виникла не вперше, Дзержинським районний судом м. Харкова від 19.03.2024 року вже приймалась постанова щодо закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо його підзахисного, за аналогічних підстав, так само, працівник поліції 30.07.2023 року висловив підозру щодо стану наркотичного сп`янінням ОСОБА_2 , останній погодився проїхати до медзакладу, але огляду не був завершений, внаслідок захворювання, його підзахисний не зміг здати сечу на аналіз. Відповідна ситуація 24.12.2023 року, на думку сторони захисту, виникла внаслідок наявності інформації щодо складеного протоколу 30.07.2023, а не з підстав наявності відповідних ознак.

Просив закрити провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення. Надав суду копію постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 року, копію консультативного висновку лікаря ендокринолога щодо наявності діагнозу цукровий діабет 2 типу, декомпенсація, та інші, копію посвідчення про встановлення 2 групи інвалідності за загальним захворюванням. Просив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки він не має можливості прибути до суду внаслідок збільшення кількості обстрілів за місцем його реєстрації де він наразі перебуває.

В судове засідання призначене на 11.11.2024 року учасники не прибули, причини неявки суду не повідомляли, неявка ОСОБА_2 та його захисника, що були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи захисника в судовому засіданні 24.10.2024 року, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до складеного протоколу водієм ОСОБА_2 порушено вимоги п. 2.5.ПДР України, а саме водій відмовився від лабораторного обстеження посилаючись на відсутність сечовиділення.

На підтвердження провини ОСОБА_2 у вчиненні відповідного правопорушення було надано суду: 1) протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №561188 від 25.12.2023 року, в якому ОСОБА_2 було зазначено, що із складеним протоколом він не згоден; 2) висновок КНП «МОЦПЗ» МОР щодо результатів медичного огляду від 24.12.2023 року, відповідно до якого особа була оглянута лікарем ОСОБА_3 , зазначено, що остаточний діагноз встановити неможливо у зв`язку із відмовою від лабораторного обстеження посилаючись на відсутність сечовиділення та хворобливого стану (Ц.Д.), відповідно до даного висновку дата огляду 24.12.2023 року о 22.50 годині, на огляд особа направлена 24.12.2023 року о 22.05 годині; 3) довідку про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія; 4) 2 диска з відеозаписами.

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з оглянутих відеозаписів, що долучені до протоколу, ОСОБА_2 було зупинено на блокпосту 24.12.2023 року о 22.00 годині, в ході спілкування запитувалось у водія шлях прямування, на пропозицію поліцейського водій вийшов з автомобіля, надав документи, що посвідчують його особу, надав водійське посвідчення, свідоцтво реєстрації транспортного засобу, в процесі спілкування повідомлено про наявність розшуку автомобіля, в подальшому встановлено поліцейським, що розшук оголошений державним виконавцем внаслідок несплати штрафу попереднім власником, під час спілкування ОСОБА_2 телефонував адвокату, з`ясовував питання з приводу розшуку, після з`ясування питань щодо автомобіля, поліцейський виявив складений протокол за ст. 130 КУпАП та запитав у ОСОБА_2 чи не перебуває він в стані сп`янінням, на що останній повідомив, що він не вживає ані алкоголь, ані наркотичні речовини, бо є інвалідом 2 групи, страждає на Цукровий діабет. Далі, поліцейський запропоновав ОСОБА_2 зняти окуляри та посвітив в очі ліхтариком, зазначивши, що він підозрює перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, запропонував проїхати в медзаклад для огляду. ОСОБА_2 повідомляв, що він категорично заперечує вживання наркотичних речовин, зазначає, що якщо проїде до закладу, то може не встигнути до комендантської години за місцем призначення, але після роз`яснень адвоката за телефоном щодо його обов`язку пройти огляд, погоджується. Поліцейський пропонує ОСОБА_2 перепаркувати автомобіль. Після цього, ОСОБА_2 доставлено до медзакладу. В процесі огляду, лікар пропонує ОСОБА_2 доторкнутись до носу, простягнути руки вперед із зачиненими очами, проводить тест на увагу, оглядає зіниці очей ОСОБА_2 , з`ясовує питання про наявність захворювань, при цьому ОСОБА_2 демонструє лікарю набряки обох ніг та повідомляє, що йому буде дуже складно надати сечу для дослідження. Після огляду ОСОБА_2 лікар звертаючись до поліцейського повідомляє йому, що направлення на проходження огляду є необґрунтованим, оскільки ознаки наведені в направленні відсутні, зазначає, що зіниці очей ОСОБА_2 реагують на світло, у нього відсутнє тремтіння рук. Одночасно з цим, повідомляє ОСОБА_2 , що направлення вже є, тому надає йому контейнер для сечі та пропонує спробувати надати зразки, пропонує палити, ходити, попити звичайної води. Протягом майже години, ОСОБА_2 виходить, заходить до приміщення закладу, перебуває в вбиральні декілька разів, але відповідні зразки надати не має змоги. Лікарем складається відповідний висновок та зазначається, що висновок про стан не зроблений оскільки відсутній зразок для дослідження. При цьому, лікар зазначає, що яку оцінку такому висновку буде надавати суд не зрозуміло. Учасники повертаються до місця зупинки, складається протокол, ОСОБА_2 повідомляє, що не відмовлявся від огляду, проходив його, але не зміг надати зразок сечі внаслідок захворювання.

Оцінюючи досліджені докази надані із протоколом суд зазначає наступне.

Порядок проходження огляду водіїв регламентований «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, від 09.11.2015, № 1452/735, при цьому, розділом III, регламентовано процедуру проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ.

В рамках проведення процедури огляду ОСОБА_2 оглядає лікар, застосовує відповідні медичні алгоритми, як то світло у очі, виявлення наявності чи відсутності порушення координації рухів, наявність чи відсутність тремтіння рук, пальців рук, застосовуються тесті на виявлення зосередженості за допомогою трафарету із числами в різнобій, опитується обстежуваний на предмет наявності хронічних захворювань, повідомляє, що хворіє на Цукровий діабет, приймає медпрепарати, внаслідок захворювання має набряки та проблеми з сечовиділенням.

Суд звертає увагу на те, що після проведення відповідного візуального огляду, лікар звертаючись до поліцейського повідомляє, що вважає направлення для проходження огляду необґрунтованим, оскільки зазначені ознаки нібито стану сп`янінням відсутні, тремтіння відсутнє, зіниці очей реагують на світло, координація рухів не порушена.

До складених матеріалів за протоколом не було долучено відповідне направлення, тому суд позбавлений можливості його дослідити та надати оцінку.

Окрім того, під час огляду відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 в медзакладі запропоновано надати сечу, надати інший матеріал для аналізу будь-то кров, слина, не пропонується.

Відповідно до складеного висновку зазначено, що остаточний діагноз встановити неможливо у зв`язку із відмовою від лабораторного обстеження та хворобливого стану (Цукровий діабет). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, відповідний висновок не містить даних про наявність чи відсутність стан відповідного сп`яніння, а тому не може бути взятий до уваги у якості доказу.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що саме факт відмови від проходження огляду матеріали за складеним протоколом не містять.

Навпаки, під час дослідження відеозапису, встановлено усвідомлену згоду ОСОБА_2 щодо потреби в проходженні огляду. ОСОБА_2 виконує законну вимогу поліцейського, їде до медзакладу, проходить огляд у лікаря, але надати біологічний матеріал у вигляді сечі не має можливості. Сприймати фізіологічну неможливість надати матеріал для дослідження протягом тривалого часу, як факт відмови від проходження огляду, в даному конкретному випадку, суд вважає не обґрунтованим. При цьому, відповідно до наданих стороною захисту медичних документів ОСОБА_2 дійсно є особою з інвалідністю 2 групи та страждає на Цукровий діабет 2 типу.

Після встановлення обставин не надання для дослідження відповідного біологічного матеріалу, поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_2 , що такі дії будуть розцінюватись як відмова від проходження огляду, відеозапис завершується складанням протоколу, в якому зазначаються дані відповідно до висновку, який не може бути розцінений судом як належний та допустимий, з урахуванням встановлених обставин в провадженні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки складений висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, тому є недійсним, а також, досліджені матеріали не містять доказів відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку, огляд проводився, але був не завершений, від причин, що не залежали від самого ОСОБА_2 , тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бугера О.В.