Справа № 357/2147/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером на ЛТД «Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 08.09.1998 великолепетинським РВ УМВС України в Херсонській області,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Єфремової І.І.,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 936032 від 13.12.2023, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що 13.12.2023 близько 17:23 год у магазині «Аврора» по АДРЕСА_2 він здійснив крадіжку товарів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в тому, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків не визнав та пояснив, що 13.12.2023 він поїхав на роботу як торговий представник до м. Кагарлика. Близько 16:30 год до нього зателефонували працівники поліції та повідомили, що затримали його малолітнього сина за крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Через 35-40 хвилин він повернувся до м. Біла Церква. Коли він зайшов до магазину, то охоронець разом з його сином ходили по магазині, та спрямували його до дільничного. До того як він приїхав дільничний із сином вже провів роботу. Йому показали відеозапис, на якому син бере товар із полиць, однак із того переліку, що було надано, на відео не зафіксовано крадіжку всіх перелічених товарів. Також йому повідомили, що син з хлопцями вже не перший день приходять красти, лише сьогодні вдалося затримати саме його сина, інших осіб не було затримано. Він не хотів сперечатися, розплатився за товар, магазин до них претензій не висував. Потім була проведена бесіда з сином ним з дружиною, їхніми батьками, які якраз в той день до них приїхали, потім зі шкільним психологом, тому що дільничний повідомив про інцидент до школи, та приходив дільничний, який також провів профілактичну бесіду. Вони з дружиною мабуть двох дітей, доньку 15 років та сина 13 років. Він працює кожного дня окрім суботи та неділі, а дружина чотири дня працює, чотири вихідна. Дружина працює з 08:00 год до 22:00 год в магазині, їй користуватися телефоном заборонено, тому працівники поліції до неї не додзвонилися, а зателефонували йому. Вони з дружиною забезпечують батьків повністю всім, у них все є, гроші кишенькові дають. Чому так трапилося не розуміють. Хлопчик у них слухняний, виконує те, що його попросять, допомагає. Коли було дистанційне навчання навчався краще, бо був під контролем дідуся з бабусею, зараз навчається нормально, ходить до школи. Вплив на сина він має, його син слухається більше, коли останній приходить з вулиці, розмовляють де він був і що робив. Вважає, що таке трапилося із сином через поганий вплив друзів, однокласників, тобто компанії, з якою він гуляв. На даний час він за сином проводить ще більший контроль ніж раніше.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП посилаюсь на наступне. У поясненні від 13.12.2023, складеним старшим інспектором СІОП ВП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Літошом Ю.Г. зазначено, що пояснення відібрано у громадянина ОСОБА_2 , однак не вказуються той факт, що особа, яка надає пояснення є малолітньою особою. У поясненнях, не зазначено також той факт, що виклик поліції, відповідно до рапорту, було здійснено о 16.32 год 13.12.2023, і було зазначено, що малолітній ОСОБА_2 є затриманим охоронцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Протокол про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУПАП складено о 17.23 год, та підписано батьком малолітньої особи. Інспектор Люташ Ю. Г. не відібрав пояснень від ОСОБА_1 , з приводу ситуації яка виникла, і не зрозуміло на яких підставах зробив висновок про ухилення батька ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків саме 13.12.2023 о 17:23 год. Допит малолітньої або неповнолітньої особи не може продовжуватися без перерви понад одну годину, а загалом понад дві години на день. Таким чином, інспектор ОСОБА_4 здійснив ряд порушень прав малолітньої особи та його батька, який одразу після повідомлення про затримання сина відпросився з роботи та прибув на місце затримання його сина. Крім того, шкода, яка начебто була завдана його сином магазину, була одразу відшкодована, шляхом оплати вартості винесеного групою підлітків товару. Таким чином, батько намагаючись захистити свого сина від психологічного тиску на нього і його сина, сплативши шкоду сина, поставивши свій підпис там, де вказав йому інспектор ОСОБА_4 , намагався скоріше вивести свого сина від травмуючої ситуації. Вдома і батько і мати провели виховну бесіду із сином, пояснили правові наслідки таких вчинків, домовились про відвідування сином зустрічей із психологом для створення умов в подальшому щодо уникання вчинення протиправних діянь. Окрім того, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2023 жодних обставин, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків не наведено. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що у грудні 2023 року малолітній ОСОБА_5 незаконним способом та з умислом нанести шкоду заволодів чужим майном шляхом викрадення товару з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Лише у поясненнях зазначається його визнання. У матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи не виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини відсутні. З наведеного убачається, що зібрані докази виключають наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 936032 від 13.12.2023; копію заяви ОСОБА_6 від 13.12.2023; копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 13.12.2023, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків стосовно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП. Так, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП, має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини.

В протоколі ж відсутнє посилання на нормативно-правові акти з наведенням підпункту, пункту, частини статті, що встановлюють обов`язок батьків по вихованню та розвитку дитини.

Суддя зазначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 посадовою особою, яка складала протокол додано лише письмові пояснення малолітнього ОСОБА_2 від 13.12.2023 про те, що він перебуваючи у магазині «Аврора», взяв товар та пішов через касу, однак до нього підійшов охоронник і повернув назад до магазину, потім повідомив його батька про подію та поліцію. Однак, додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення ОСОБА_2 не є належними доказами на підтвердження саме ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч. 1, 221, 246, ст. 247 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА