Справа № 750/1094/24 Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В.
Провадження № 33/4823/277/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Антонової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Антонової О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 21 січня 2024 року в 00:26 год., в місті Чернігові, по проспекту Миру, 217, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу «Драгер» № ARНK-0087, результат огляду - 1,16 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Антонова О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати, а провадження в справі закрити, звільнити ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, від сплати судового збору, на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Вказує, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, проте, на нього не може бути накладено адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено за відсутності умислу, в стані крайньої необхідності, що виключає склад адміністративного правопорушення. Посилається на те, що її підзахисний діяв у стані крайньої необхідності, яка змусила ОСОБА_1 керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з метою доставити військовослужбовця до лікарні, і небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Також, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки копію постанови ОСОБА_1 отримав 31.01.2024 року, а 03.02.2024 року його батальйон здійснив марш для виконання бойового завдання в Донецьку область, у зв`язку з чим лише 09.02.2024 року уклав договір із захисником, а тому вважає, що строк пропущений з поважних причини.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердила його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Антонової О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №707755 від 21.01.2024, ОСОБА_1 , 21 січня 2024 року в 00:26 год., у м. Чернігові, по проспекту Миру, 217, керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер» № ARНK-0087, результат огляду позитивний, становить 1,16‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху (а.с.5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені в протоколі, не заперечуються і самим апелянтом.

Доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він діяв у стані крайньої необхідності, є непереконливими, з наступних міркувань.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки він відразу міг передати керування транспортним засобом іншому військовослужбовцю, який був тверезий та перебував з ним автомобілі. Тоді б відпала і крайня необхідність у ОСОБА_1 сідати за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені стороною захисту обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, стягуючи, судовий збір в сумі 605,60 грн, суд залишив поза увагою, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 16 березня 2023 року.

Учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору, на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Антонової О.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити.

На підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 605,60 грн, як учасника бойових дій.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний