Справа № 539/423/24
Провадження № 3/539/255/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 313992 від 01.02.2024 «01.01.2024 р. близько з 14 години 51 хв. та по теперішній час ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв психологічне насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у систематичних приниженнях по телефону, образах нецензурною лайкою та погрозах, залякуваннях, чим завдав психологічної шкоди останній та вона хвилюється за свою безпеку.» В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав. Не заперечував, що вони з ОСОБА_2 висловлювались на адресу один одного нецензурною лайкою. При цьому, він не залякував останню та не погрожував, тобто не вчиняв психологічного насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що останні шість місяців їх з ОСОБА_1 неповнолітня дитина проживає з батьком, оскільки вона працювала вахтовим методом. Вони так домовились, що поки вона працює, дитина живе з батьком, а коли вона приїздить, то дитина буде жити з нею. Останні два місяці ОСОБА_1 не давав їй бачитись з дитиною. 01.01.2024 вона написала ОСОБА_1 у застосунку «Вайбер» та запитала коли зможе забрати дитину. У відповідь на її повідомлення ОСОБА_1 відповів, що дитина захворіла, лежала в лікарні. ОСОБА_1 обзивав її непристойними та нецензурними словами. Після цього також систематично продовжує вчиняти щодо неї психологічне насильство.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245, ст. 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9, ст. 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні особою, особою будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

З аналізу вказаної норми вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного чи фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як встановлено судом з пояснень ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які раніше перебували у фактичних шлюбних відносинах, існує конфлікт з приводу місця проживання дитини, побачень з дитиною та участі у її вихованні.

Щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, яке полягає в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, суд зазначає наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 01.02.2024 зазначено, що з 01.01.2024 р. близько з 14 години 51 хв. та по теперішній час ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у систематичних приниженнях по телефону, образах нецензурною лайкою та погрозах, залякуваннях, чим завдав психологічної шкоди останній.

Тобто суть адміністративного правопорушення викладена у протоколі не конкретно, оскільки не зазначено які саме дії 01.01.2024 вчинив ОСОБА_1 , а також не зазначено які саме дії та коли (час та дата) було вчинено після 01.01.2024.

При цьому суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не може самостійно корегувати викладену у протоколі фабулу та збирати докази, оскільки у такий спосіб перебиратиме на себе функції обвинувача.

У заяві ОСОБА_2 від 04.01.2024 до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області зазначено, що ОСОБА_1 весь час ображає її, принижує, називає нікчемою, поганою матір`ю, п`яницею, повією, бо вона від нього пішла, залякує. Говорить, що дитину вона не побачить, обзиває. По телефону з дитиною спілкуватись не дає, налаштовує її проти сина.

Однак, у заяві ОСОБА_2 не зазначено дати та місця вчинення таких дій ОСОБА_1 . Тому із заяви неможливо встановити чи мали місце такі дії саме 01.01.2024 та у подальшому і коли саме.

Письмових пояснень ОСОБА_2 особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, долучено не було.

Проаналізувавши долучену до протоколу в якості доказу переписку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у застосунку «Вайбер» від 01.01.2024, суд вважає, що така переписка не містить достатніх даних, які можна розцінювати саме як дії психологічного характеру, що полягали у приниженнях, образах нецензурною лайкою, погрозах, залякуваннях, чим ОСОБА_2 було завдано психічну шкоду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, які містять конкретні факти вчинення відносно ОСОБА_2 психологічного насильства ОСОБА_1 , відповідно і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283 - 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови проголошений 28.02.2024 о 12.00 годині.

Суддя О.Л. Овчаренко