Справа № 496/4116/24
Провадження № 3/496/2456/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського РУП №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

08.06.2024 року о 18:42 год. Одеська область Одеський район, с. Градениці, вул. Перемоги, 24, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом мопед «Honda Dio», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини роту. Тест на місці на стан алкогольного сп`яніння на газоаналізатор «Драгер» та у медичному закладі пройти відмовилась на камеру 0000, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток на адресу зазначену в протоколі. Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та «за закінченням терміну зберігання».

З врахуванням зазначеного, судом було витребувано інформацію щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , та отримано довідку, якою підтверджено реєстрація останньої за адресою АДРЕСА_2 з 21.11.2013 року. На зазначену адресу реєстрації також було направлено судову повістку, яка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, судом було вжито достатньо заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про час, день та місце розгляду справи, проте, направлені у подальшому, судові повістки по вказаній адресі остання не отримувала, і вони повертались з відміткою про невручення.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області з 21.06.2024 року, з метою її розгляду у розумні строки, суд дійшов висновку про можливість її розгляду за відсутності ОСОБА_1 , яка повідомлялася у передбачений законом спосіб, однак до суду не з`являлася, причини неявки не вказувала і клопотань про відкладення не заявляла.

З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

При складані протоколу, інспектором поліції, ОСОБА_1 були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Суд, дослідивши наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали, надавши їм належну і всебічну правову оцінку, як окремо кожного доказу, так і у сукупності, дійшов до наступного.

ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 своїми діями скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 577846 від 08.06.2024 року в якому зазначено, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилася від надання пояснень та від підпису в протоколі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою виданою поліцейським ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області С. Демянюк, в якій зазначено, що відповідно до ІПНП «Цунамі» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 08.06.2023 по 08.06.2024 р., за ознаками ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувалася; відеозаписом з місця події на якому зафіксовано підтвердження ОСОБА_1 керування мопедом та при спілкуванні з працівником поліції мала виражені ознаки алкогольного сп`яніння які зазначені в протоколі та відмовилась від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 577846 від 08.06.2024 року, суд вважає, що він складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, із зазначенням у ньому усіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею.

В протоколі про адміністративне правопорушення в «Графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, надано на окремому аркуші.

В письмовому пояснені зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася надавати будь які пояснення згідно ст. 63 Конституції України.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно зі статтею 63 Конституції України не несе відповідальності за відмову давати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів.

Тобто, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість спростувати обґрунтовану підозру працівника поліції щодо наявності в неї реальних ознак алкогольного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або ж у медичному закладі, без жодних пояснень відмовилася від проходження такого огляду, що власне і становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У графі «Тимчасово вилучені документи» зазначено, що не вилучали. Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не отримувала.

Відповідно додовідки виданої поліцейським ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області С. Демянюк, зазначено, що інформація про отримання посвідчення водія відсутня.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції складені з дотриманням вимог закону.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Аналізуючи наведені докази суд встановив, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами, жоден з яких не спростований.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Іншого покарання для особи, яка не має посвідчення водія та порушила диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція зазначеної статті не передбачає.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортним засобом та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому суд вважає за необхідне притягнути її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, слід накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна