Справа № 342/242/24
Провадження № 3/342/113/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гайдича Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від ВП №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , повторно протягом року ухилилася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

Так, 12.02.2024 близько 16-00 год, по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення, ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого малолітні діти проживають в неналежних умовах, за якими матір не доглядає через зловживання алкогольними напоями.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялась про розгляд справи у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зазначає наступне.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП проявляється в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов проживання, належного виховання та/або навчання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Лешнер було вручено копію протоколу і матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення матеріалів даної справи, зокрема під час повідомлення про права, в тому числі і права на захист, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які є в матеріалах справи, як і відсутні дані щодо оскарження дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, стверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903021 від 13.02.2024, в котрому в своїх поясненнях Лешнер зазначила, що вину визнає;

- рапортах поліцейських відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП від 12.02.2024;

- письмовому поясненні ОСОБА_5 від 12.02.2024;

- письмовому поясненні ОСОБА_1 від 13.02.2024;

- акті обстеження житлово-побутових умов рівня життєдіяльності неповнолітніх за місцем проживання від 13.02.2024.

Згідно постанови Городенківського районного суду від 28.06.2023 ОСОБА_1 притягувалась до відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КупАП, обираючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що вона неналежно відноситься до догляду за своїми неповнолітніми дітьми, особу порушниці та ступінь її вини, зокрема те, що вона вже протягом року притягувалась до відповідальності за аналогічне правопорушення, обставин які обтяжують та пом`якшують покарання не встановлено, тому суд приходить до переконання, що їй слід призначити адміністративне стягнення у межах санкції статті у виді штрафу.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 23, 26, 33-35, 40-1, ч.1 ст.184, ст.ст. 221, 268, 283-287, 289, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.