КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/297/24Головуючий у І інстанції: Сухарева О.В.
Провадження №33/824/3432/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Будової Н.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Васильківськогоміськрайонного суду Київської області від 02квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківськогоміськрайонного суду Київської області від 02квітня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Будова Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містить повної відеофіксації про події 06.01.2024, не відображає дійсних обставин справи, не є безперервним, що є порушенням п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і засобів, що мають функцію відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026.

Звертає увагу, що даним відеозаписом не підтверджуються те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а також не містить даних про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснення йому прав та обов`язків, пропозиція поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, вважає сумнівним факт керування ОСОБА_1 автомобілем 06.01.2024 о 00.05 хв, та відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою захисник подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що 12.04.2024 року нею було подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 21.05.2024 року вказану апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку із не доданням до скарги витягу з договору. Тому після усунення недоліків апеляційна скарга була повторно подана 30.05.2024 року.

Суд задовольняє клопотання захисника та поновлює строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що наведені у клопотанні обставини пропуску строку на апеляційне провадження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Будової Н.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він06січня 2024 року о 00 год. 05 хв.керував транспортним засобом RENAULTд.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Свободи, 1, в селі ВеликаСолтанівка Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, відеозапис, долучений до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як правильно встановив суд першої інстанції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_3 відмовився. При цьому, жодних заперечень щодо дій працівників поліції не виявляв.

За клопотанням сторони захисту до суду апеляційної інстанції неодноразово викликався старший сержант поліції Пархоменко В.Л. , проте до суду не з`явився. 01.10.2024 року на адресу суду засобами електронного зв`язку було надіслано повідомлення з ГУНП в Київській області, з якого вбачається, що старший сержант поліції Пархоменко В.Л. не має змоги з`явитися до Київського апеляційного суду, оскільки відряджений для несення служби в інший регіон, терміном на 6 місяців.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що транспортним засобом керувала його дружина, яка не має посвідчення водія, а тому він повідомив працівникам поліції, що є водієм даного транспортного засобу. Проте на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився, оскільки мундштук Драгера вже був відкритий, що не давало можливості пересвідчитись в правильності результату огляду.

Позицію ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, суд розцінює як таку, яка не підтверджується матеріалами справи та спрямована на уникнення ним відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж дана позиція спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, які є послідовними та узгоджуються між собою.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.Також із даного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом та повідомляв, що автомобілем керувала його дружина.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ним без жодних зауважень та застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Щодо посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані конкретні додатки до протоколу, а саме відеозапис, котрий було долучено до матеріалів справи, то суд вважає, що це не впливає на правильність встановлених фактичних обставин адміністративного правопорушення. Крім того, в матеріалах справи наявні письмові докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Будової Н.М. та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції не вбачає.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Будової Н.М. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сімутіна Р.В. в інтересах ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз