Справа № 154/4994/23 Провадження №33/802/217/24 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24.11.2023 о 18 годині 23 хвилини у Волинській області, Володимирський район, с. Хотячів, по вул. Незалежності, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) і від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом. Також зазначає, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не вказують на керування ним автомобілем. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, на адресу Волинського апеляційного суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що перебуває на стаціонарному лікуванні.

Однак, до клопотання не долучив жодних документів, які б підтверджували його перебування на лікуванні, також не зазначає будь-яких об`єктивних причин неявки в судове засідання.

При цьому слід відмітити, що з 18 березня 2024 року ОСОБА_1 жодного разу не з`явився в судові засідання апеляційного суду, а подавав клопотання про відкладення апеляційного розгляду.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, вимоги апеляційної скарги, в яких не ставиться питання про погіршення правового становища ОСОБА_1 та положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072997 від 24 листопада 2023 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого зафіксовано ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя (а.с.7), відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та з бодікамер працівників поліції (а.с.12-14), а також іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даній справі поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки транспортний засіб був не справний, так як вони спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Як вбачається з відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля, а також відеозапису з бодікамери працівника поліції, на зустріч службового автомобіля рухається автомобіль, після чого водій останнього побачивши працівників поліції, зупинився на лівій частині дороги. В подальшому з автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який відразу агресивно накинувся на поліцейського (а.с.12-14).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Крім того, допитаний під час розгляду справи місцевим свідка свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 24.11.2023 разом із ОСОБА_4 здійснювали патрулювання в населених пунктах у Володимирському районі, Волинської області. В с. Хотячів, Володимирського району, Волинської області побачили автомобіль котрий рухався по узбіччю навпроти них, наближаючись до їхнього автомобіля, створюючи аварійну ситуацію. Після зупинки автомобіля, він підійшов до даного транспортного засобу і на нього відразу накинулась собака. ОСОБА_4 підійшов до водія цього автомобіля. Із-за керма автомобіля вискочив ОСОБА_1 , котрий відразу накинувся на ОСОБА_4 .. ОСОБА_1 був дуже агресивний, поводив себе неадекватно до працівника поліції, на неодноразові вимоги припинити протиправні дії не реагував, шарпав за одяг, а тому ОСОБА_4 застосував до нього фізичну силу та спецзасоби кайданки. На місці зупинки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Свідок ОСОБА_4 надав суду аналогічні пояснення тим, що надав свідок ОСОБА_3 ..

Пояснення вказаних свідків в сукупності з вищезазначеними доказами у справі повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Твердження апелянта про те, що автомобіль знаходився в технічно несправному стані є голослівними, оскільки повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також наявними у справі відеозаписами, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Наявність в матеріалах справи відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів його вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

На підставі вищенаведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, місцевий суд безпідставно стягнув з ОСОБА_1 судовий збір з огляду на таке.

Так, згідно копії заключення ЛКК від 04.12.2023, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.48).

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Так, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

З огляду на те, що апелянтом надано докази на підтвердження того, що він є особою з інвалідністю 2 групи, яка відносить носія до пільгової категорії людей, на підставі положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з останнього судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп., тому у цій частині судове рішення підлягає зміні.

З врахуванням вказаної обставини, слід виключити з мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваної постанови посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Володимирського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов