Справа 573/1142/24
Номер провадження 3/573/473/24
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

03 вересня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

представника особи - адвоката: Пашкова С.І.,

інспекторів поліції: Охріменка І.М., Радіонової М.С.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , директор Куянівської СБК, РНОКПП: НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

14 червня 2024 о 09.56 год. в м. Білопілля по вул. Б.Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Geely MR-7151А», д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, нечітка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження медичного огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відмовився.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе визнав, зазначив, що 13 червня 2024 року він ввечері поминав дружину, яка померла того року, та випив горілку. Зранку до нього звернулася знайома, яка попросила відвезти її до пологового будинку у м. Суми, бо дочці були потрібні гроші. Він відмовився їхати, оскільки погано себе почував і піднявся тиск, проте більше везти було нікому і теперішня дружина умовила його їхати до лікарні та накапала йому заспокійливого "Карвалолу". Далі вони виїхали із с. Куянівка і вирішили їхати через м. Білопілля, щоб забрати там ще дитячу коляску. Не доїжджаючи до головної дороги у м. Білопілля, їх автомобіль зупинили працівники поліції, які під час огляду документів зазначили, що від нього відчувається запах алкоголю. Він не заперечив той факт, що вчора випив алкоголь та відмовився їхати у лікарню для проходження огляду, а на місці зупинки йому не пропонували пройти "Драгер".

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що 14.06.2024 року вона попросила водія ОСОБА_1 відвезти її до пологового будинку у м. Суми, бо дочці були потрібні гроші. Коли їх зупинили працівники поліції вона сказала, що вони поспішають у лікарню, але працівники поліції не реагували на це та їй прийшлося їхати іншим транспортом.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що 13 червня 2024 року ввечері вона організувала помини колишньої дружини ОСОБА_5 , яка померла рік тому, де випили пляшку горілку. Зранку наступного дня до неї прийшла її колега Інна, яка попросила відвезти її до пологового будинку у м. Суми, бо дочці були потрібні гроші. Чоловік відразу відмовився, бо йому було погано, але вона накапала йому " ОСОБА_6 " та умовила їхати до лікарні у м. Суми. Коли вони вже їхали до м. Суми, через м .Білопілля, їх зупинили працівники поліції і вони вже далі не поїхали, а Інна поїхала іншим автомобілем.

Поліцейські СРПП ВП № 1 ( м. Білопілля) СРУ ГУНП в Сумській області Охріменко І.М. та ОСОБА_7 , які були допитані у судовому засіданні зазначили, що 14.06.2024 року під час патрулювання у м. Білопіллі на вул. Б.Хмельницького був зупинений автомобіль під керування водія ОСОБА_1 , який не був пристебнутий еменем безпеки Під час перевірки документів від водія відчувся запах алкоголю, і водій не заперечував факт вживання вчора напередодні. Інспектор ОСОБА_8 запропонував йому пройти огляд на місці за допомогою "Драгера", або ж проїхати у лікарню, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки і так визнавав факт вживання, що було зафіксовано на відеозаписі. Після чого складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАп України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд не вбачає будь-яких підстав не довіряти зібраним по справі доказам, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, вони об`єктивно узгоджуються між собою.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту керування особою транспортним засобом. Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, зокрема до Правил дорожнього руху (далі по тексту ПДР), згідно з пунктом 2.5 яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та в «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно з визначеною процедурою, огляд водія, зокрема, на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 підтвердив той факт, що дійсно 14 червня 2024 о 09.56 год. в м. Білопілля по вул. Б.Хмельницького, він керував транспортним засобом марки «Geely MR-7151А», д.н.з. НОМЕР_2 , напередодні ввечері вжив алкогольні напої.

Так, до протоколу серії ААД № 779347 від 14.06.2024 року про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, долучений диск відеореєстратора та нагрудної камери інспекторів поліції від 14.06.2024 року з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 після зупинки т/з на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгера " відмовився., також відмовився їхати до лікарні.

Суд також критично відноситься до показів представника ОСОБА_9 у судовому засіданні з приводу того, що інспектор ОСОБА_8 не пропонував пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер", оскільки вказаний факт повністю спростовуються показами інспекторів поліції та відеозаписом, який є додатком до протоколу, на якому водій не бажає проходити огляд, у зв`язку із чим на запитання поліцейського щодо проходження огляду у лікарні відповідає «навіщо туди їхати ».

Згідно правової позиції ЄСПЛ у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнано кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліції», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави огляду водія на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Згідно із п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Перелік ознак алкогольного сп`яніння наведено у п. 3 розділу І цієї Інструкції.

Так, згідно із п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з викладеного вбачається, що в разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, співробітники поліції мають запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу в присутності двох свідків, а в разі відмови у проведенні такого огляду, в найближчому медичному закладі.

Із досліджених в ході судового розгляду доказів суд дійшов висновку, що поліцейський ОСОБА_8 при складанні протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП діяв із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження та підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ААД № 779347 від 14.06.2024 про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, диском, з якого вбачається, що останній відмовився від запропонованого проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а. с. 6).

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Мотив накладення стягнення.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи наявність передбаченої ст. 34 КУпАП пом`якшуючої відповідальність обставини, якою є визнання вини винного згідно з протоколом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, його відношення до вчиненого, вважаю за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення, встановлене санкцією ч. 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вважаю, що саме таке стягнення буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу, запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Судовий збір.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.5 ПДР, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Повний текст постанови виготовлено 06.09.2024.

Суддя

Справа № 573/1142/24

Номер провадження 3/573/473/24

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

( вступна і резолютивна частини)

03 вересня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

представника особи - адвоката: Пашкова С.І.,

інспекторів поліції: Охріменка І.М., Радіонової М.С.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , директор Куянівської СБК, РНОКПП: НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.5 ПДР, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя