Єдиний унікальний номер 448/1951/23
Провадження № 3/448/40/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого (згідно протоколу)

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснені,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. ОСОБА_1 19.11.2023 о 09 годині 13 хвилин по вул. Центральна, 20, с.Соколя, Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки, із використанням приладу «Драгер 6810» (тест №2701, проба позитивна 0,42 ‰), із використанням відеофіксації.

2. Встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

3. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому заперечив. Пояснив, що того дня дійсно керував транспортним засобом, його зупинили працівники поліції, причиною зупинки було те, що він порушив ПДР, їхав без ременя. Про що була винесена постанова, яку він не оскаржував.

Вказавши на наявність ознак алкогольного сп`яніння, зокрема нестійка хода, яку він пояснив тим, що має проблеми із хребтом, поліцейські запропонували йому продути в прилад «Драгер», він погодився. Результат показав 0,42 проміле, яким був здивований. Зазначив, що можливою причиною такого результату було те, що його кололи знеболювальними уколами перед зупинкою поліцейськими в 01.00 год.

Зазначив також, що відео фіксація не була безперервною, після вимкнення відеофізсації працівники поліції пропонували йому за неправомірну вигоду не складати відносно нього протокол, проте даний факт не зафіксований. Оскільки він не погодився, відносно нього склали протокол за ст. 130 КУпАП. Вказав про наявність порушень під час складання такого протоколу, зокрема: після складення протоколу він продовжив рух, його не відсторонили від керування транспортним засобом, а відеозапис не містить повної фіксації, в протоколі не зазначена назва приладу, на який здійснювалася відеофіксація. У зв`язку з наведеним, просив закрити адміністративну справу відносно нього за відсутність складу порушення. Доповнив, що в протоколі написав пояснення, що випив пива, але такі пояснення писав під впливом поліцейських.

Підтвердив, що відносно нього також була винесена постанова за вчинення адміністративного правопорушення, яка набрала законної сили і яку він не заперечує.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

4. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судовому засіданні досліджено такі докази:

4.1. протокол про адміністративне правопорушення серій ААД №653365 від 19.11.2023, який є документом, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього (а.с.4);

4.2. показник алкотестера ALCOTEST 6810 «Drager», тест № 2701 від 19.11.2023 відносно ОСОБА_1 (результат тесту 0,42 ‰ проміле) (а.с.5);

4.3. акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: ALCOTEST 6810 «Drager», результат огляду 0,42 ‰ проміле проба позитивна, із змісту даного акту вбачається, що даний огляд проводиться у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей (а.с.6);

4.4. копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №589013 від 19.11.2023 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 , 19.11.2023 о 09 годині 13 хвилин по вул. Центральна, 20, с.Соколя, Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР України (а.с.9). Дана постанова набрала законної сили, що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні;

4.5. диск з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксований момент, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який перебуває у транспортному засобі, вказавши причину порушення ним ПДР, та огляд його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager, у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння. Зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився на проходження алкотестеру, поліцейські пояснюють йому алгоритм дій та попереджають, що проводиться відео фіксація події. ОСОБА_1 сам розпечатує прилад, після продуття алкотестеру, прилад показує позитивну пробу 0,42 проміле, ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що вчора вживав алкоголь. Працівники поліції повідомляють, що відносно нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та буде винесена постанова за порушення ПДР, оскільки він керував транспортним засобом без ременя безпеки, поліцейські заповнюють протокол, а він пише пояснення.

4.6. перевіркою порушника ОСОБА_1 по обліках бази «Армор» (а.с.7);

4.7. витяг відносно ОСОБА_1 щодо наявності посвідчення водія (а.с.8);

5. Викликаний, за в судове засідання свідок інспектор поліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики інспектора поліції та вжиті всі можливі заходи для його належного повідомлення, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

ІV. Оцінка Суду та застосоване законодавство

А. Загальні принципи

7. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

8. Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

9. Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

10. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

11. Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

12. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

13. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

14. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

15. У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

16. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

17. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

18. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

19. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

20. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Б. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

21. Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - передбачає адміністративну відповідальність.

22. Отже, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

23. Положеннями пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

24. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

25. Згідно до положень п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

26. Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

27. Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

28. Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

29. У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

30. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

31. Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

V. Висновок Суду

32. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

33. При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

34. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

35. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

36. Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

37. Правова позиція по справі ОСОБА_1 , який не заперечує факт керування транспортним засобом, а заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння, є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом.

38. В даній справі факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серій ААД №653365 від 19.11.2023, показником алкотестера ALCOTEST 6810 «Drager», тест № 2701 від 19.11.2023 відносно ОСОБА_1 (результат тесту 0,42 ‰ проміле), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: ALCOTEST 6810 «Drager», результат огляду 0,42 ‰ проміле проба позитивна, із змісту даного акту вбачається, що даний огляд проводиться у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №589013 від 19.11.2023 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 , 19.11.2023 о 09 годині 13 хвилин по вул. Центральна, 20, с.Соколя, Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР України; диском з відеозаписом, який досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксований момент, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який перебуває у транспортному засобі, вказавши причину порушення ним ПДР, та огляд його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager, у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння; перевіркою порушника ОСОБА_1 по обліках бази «Армор»; витяг відносно ОСОБА_1 щодо наявності посвідчення водія.

39. Дослідженими Судом докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП.

40. Зібрані докази оцінені Судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, жоден із досліджених доказів, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оспорені стороною захисту у встановленому законом порядку.

41. ОСОБА_1 у даній справі не заперечує факт керування ним автомобілем, даний факт підтверджений також постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.11.2023 за вчинення ним - як водієм транспортного засобу, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили, що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні. Тому факт керування керування ОСОБА_1 транспортним засобом є фактом, який встановлений у прийнятому ранішні рішенні, зокрема постанови про адміністративне правопорушення, та має для суду преюдиціальний характер.

42. Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується показником приладу «Драгер». Проходження алкотесту зафіксоване на диску із відеозаписом, порушень при процедурі його проходження, Судом не встановлено.

Крім того, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

43. Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що під час продуття самого приладу «Драгер» був відсутній нульовий показник, оскільки це спростовано відеозаписом, на якому чітко зафіксований момент розпечатування приладу Драгер самим ОСОБА_1 перед початком продуття в нього після роз`яснення алгоритму дій, а на підтвердження вказаного він не надав жодних інших доказів.

44. ОСОБА_1 під час дослідження в судовому засіданні відеозапису не заперечив, що запис стосується саме того моменту і тої події, що інкримінується йому за ч.1 ст. 130 КУпАП.

45. Доводи ОСОБА_1 про недопустимість як доказу долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки такий не є безперервним, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки доказів на підтвердження здійснення монтування такого чи будь якого іншого технічного втручання суду не представлено.

А об`єму представленого суду відео, що містяться на диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин, зокрема тих, що стосуються вчиненого правопорушення та заперечення показника алкотестера, а представлена відеофіксація повністю забезпечує можливість встановити об`єктивні обставини справи по факту подій, які мали місце 19.11.2023 за участю ОСОБА_1 .

Крім того, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

46. Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагмент події, то суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

47. Враховуючи те, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами перебуваючи в стані сп`яніння, тому, саме ці обставини необхідно встановити Суду, яка є об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення.

Такий висновок Суду узгоджується із правовою позицією ККС у складі Верховного Суду, відображеною у Постанові ВС №303/6992/від 01.12.2021.

48. Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому не бере до уваги твердження захисника з приводу того, що докази, надані по справі є недопустимими.

49. Тому протокол складений відносно водія саме за порушення п.2.9А ПДР України, що повністю узгоджується дослідженими матеріалами справи та не свідчить про порушення порядку проведення огляду чи про складення протоколу з порушенням.

Доводи ОСОБА_1 , на які він покликається як на підстави відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, він не надав доказів на підтвердження даних фактів та розцінюються судом критично, як обраний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

50. При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд також враховує, що згідно із законодавством України вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП становить суспільну небезпеку та є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем небезпеки, яка може бути завдана вказаним діянням.

51. При цьому, враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього - суду не скеровував.

52. Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

VІ. Накладення адміністративного стягнення

53. Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

54. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

55. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

56. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VIІ. Вирішення питання щодо судових витрат

57. Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

58. Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, тому вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

3. Штраф необхідно сплатити не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення стягнення.

4. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

6. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний суддею 12.02.2024.

Суддя Світлана ГІРЯК