Справа № 504/3918/24
Номер провадження 3/504/2279/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Захисник Слаблюк В.М., повідомив суд, що його довіритель вину у зазначеному правопорушенні не визнає, транспортним засобом він не керував. Також, захисник надав до суду письмові пояснення по справі, в яких вказав що, у матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР за які його транспортний засіб було зупинено, безпідставна зупинка ОСОБА_1 поліцією свідчить про те, що водій не повинен був виконувати всі їх подальші вимоги поліцейських. Водночас, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відео запис, який долучений до протоколу не є безперервним, на ньому відсутня зупинка транспортного засобу. 12.11.2024 від захисника до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній вказує на необхідність визнання пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недопустимими доказами у зв`язку з сумнівом щодо їх неупередженості, оскільки останні є членами громадського формування «Підрозділ сприяння правоохоронним органам» та виконують спільні з поліцією службові завдання.

Судом встановлено, що 30.08.2024 о 01:50 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Семенова, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 30.8.2024 серії ЕПР1 №119875;

- поясненним ОСОБА_1 , що викладені в протоколі - «не впевнений в роботі та коректності пристрою»;

- направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.08.2024;

- поясненнями ОСОБА_3 , що надані суду в ході розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, який підтвердив надані ним раніше письмові пояснення та повідомив, що є керівником громадського формування підрозділу сприяння СПД №1 ВП №4 ОРУП №2. Свідок перебував на патрулюванні громадського порядку разом з ОСОБА_4 та іншими колегами. Приблизно о 2 годині після опівночі ними було зупинено колону з чотирьох авто, що рухались з набережної. Другим авто в колоні був Volkswagen темного кольору з іноземними номерами під керуванням ОСОБА_1 . Вказаний водій не хотів пред`являти свої документи членам громадського формування, тому на місце через хв 5-7 після його зупинки прибули працівники поліції. Водій повідомив, що він військовий, вони з товаришами були на навчаннях та трохи випили. Спочатку ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, однак потім йому було надано Драгер, проте він декілька разів намагався його продути, та навмисно ухилявся від проведення вказаного тесту, тому поліцейські розцінили це як відмову від проходження огляду та склали протокол. Водій не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Письмові пояснення написані поліцейським зі слів свідка, він їх прочитав та підписав;

- поясненнями ОСОБА_2 , що надані суду в ході розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, який підтвердив надані ним раніше письмові пояснення та повідомив, що членом громадського формування підрозділу сприяння правоохоронним органам. Повідомив, що близько другої години ночі зупинили декілька автомобілів один з яких Volkswagen темного кольору з іноземними номерами, водієм вказаного авто був ОСОБА_1 . На вимогу колеги свідка пред`явити документи водій відмовився, від нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Приблизно за 5 хв на місце події приїхали працівники поліції та на їх вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, він спочатку відмовлявся а потім робив вигляд що продуває алкотестер, однак не виконав тест, їхати до медичного закладу відмовився. Після чого, працівники поліції склади протокол за відмову від проходження огляду. Пояснення зі слів свідка написав працівник поліції, які він прочитав та підписав;

- відео записами, що досліджені в ході розгляду справи.

Пояснення свідків суд визнає допустимими доказами у вказаній справі, сумніви щодо неупередженості вказаних свідків відсутні, надані ними пояснення є послідовними і логічними та такими що узгоджуються з іншими доказами, в тому числі відео записами з місця події. Нормами КУпАП, інструкцій регламентуючих дії поліцейських при складенні адміністративних матеріалів, а в ЗУ «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», відсутня заборона залучення у якості свідків членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону. Тому, доводи захисника в цій частині, судом до уваги не приймаються.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів захисника про відсутність у матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні захисник вказав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначених у протоколі час та місці, проте у письмових поясненнях наданих суду, захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не допускав будь-яких правил ПДР, за які його слід було зупиняти. Тобто ОСОБА_5 вказує на дві взаємовиключні обставини, які судом сприймаються виключно, як спосіб захисту, що спрямований, не на встановлення об`єктивної істини у справі, а на досягнення нелегітимної мети уникнення від відповідальності. Твердження захисту, в ці частині, спростовуються, як поясненнями свідків та відео записами, що долучені до матеріалів справи.

Так судом досліджено відео записи, які знаходиться на оптичному носії, що долучений до протоколу. На відео записі з назвою «VID-0258-465.mp4» зафіксований момент руху та зупинки транспортного засобу Volkswagen Golf р.н. НОМЕР_2 , водієм котрого є ОСОБА_1 . На інших досліджених відео записах зафіксований діалог між поліцейським та ОСОБА_1 , який не заперечує факту керування ним транспортним засобом, та неодноразові пропозиції працівника поліції водію пройти огляд на стан сп`яніння. На відео зображені спроби водія пройти огляд за допомогою алкотестеру, та його репліка «ви зі мною граєтесь і я з вами граюсь», що розцінене працівником поліції, як відмова від проведення огляду. Крім того, на відео записі зафіксована відмова ОСОБА_1 від проведення медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відхиляються судом доводи захисника про відсутність безперервної фіксації адміністративних матеріалів, оскільки долучені до протоколу відео записи є повними, послідовними та достатніми для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у вказаній справі.

Суд враховує і те, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини події та сформульоване звинувачення, підписаний ОСОБА_1 із поясненнями «не впевнений в роботі та коректності пристрою», тобто особа не спорювала факту керування транспортними засобами на місці події.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення, та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів