Справа№464/3440/24
пр.№ 3/464/1517/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Мичка Б.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 29.04.2024 о 16.51 год. на вул. Стрийська, 45а у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volvo XC60», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтінняпальців рук, не природна блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом публікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, заперечень чи будь-яких доказів суду не надав, правом на правову допомогу не скористався.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини, оцінивши докази, що є у справі, суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами адміністративної справи, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №637714 від 29.04.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення;

-даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою огляду на стан наркотичного сп`яніння від 29.04.2024року;

- постановою серії ЕНА №2030940 від 29.04.2024 року.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно доЗакону України «Про дорожній рух`встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №637714 від 29.04.2024, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 29.04.2024 о 16.51 год. на вул. Стрийська, 45а у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volvo XC60», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтінняпальців рук, не природна блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, з чого слідує, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , враховую характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Окрім цього, згідно зі ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору судом не встановлено, таким чином з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч. 1 ст. 130КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗАЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчоїслужбиза місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2ст. 308 КУпАПу порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповіднійстатті цього Кодексута зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанови у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мичка Б.Р.