ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7822/24

Номер провадження 3/495/2906/2024

04 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши матеріали, що надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальник 1 групи ІПК ВПС тип А впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тип Б військова частина НОМЕР_2 , службове посвідчення НОМЕР_3 від 02.12.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, ч.2 ст.172-14 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП при наступних обставинах:

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПДРУ № 307315Е від 12.08.2024 року, а саме згідно висновку службового розслідування від 09.08.2024 року N? 03.2/280/24-Вн, 04.08.2024 року о 20.30 під час несення служби в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску через державний кордон», перебуваючи на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) внаслідок недбалого ставлення до своїх обов?язків, начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) старшим лейтенантом ОСОБА_2 , не було дотримано належного контролю за діями підпорядкованого особового складу, дотриманням вимог порядку розряджання зброї та мір безпеки під час поводження зі зброєю особовим складом, що призвело до здійснення випадкового пострілу інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметристом відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) майстер-сержантом ОСОБА_3 під час розряджання зброї у місці заряджання-розряджання зброї з 5,45-мм АКС-74 у кулеуловлювач.

Своїми діями порушила вимоги абзацу 2 статті 4 розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абзаців 2, 3, 5 статті 11 розділу 1 частини І Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статті 16 розділу 1 частини І Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, підпункту 4 пункту 1 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України. затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836 підпункту 5 пункту 1 розділу Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України. затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836, підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836, підпункту 7 пункту 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України. затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836, тобто старший лейтенант ОСОБА_4 недбало поставилась до військової служби в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП при наступних обставинах:

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПДРУ № 294375Е від 12.08.2024 року, згідно Висновку службового розслідування від 09.08.2024 року N? 03.2/280/24-Вн, 04.08.2024 року о 20:30 під час несення служби в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску через державний кордон», перебуваючи на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), перевищила свої службові повноваження, тобто умисно вчинила дії, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, а саме: всупереч вимогам абзацу 34 підпункту 5 пункту 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836 здійснила контроль за порядком заряджання та розряджання зброї складом прикордонних нарядів, зобов?язання якого покладене на прикордонний наряд «Черговий підрозділу охорони кордону», та внаслідок чого інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметристом відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) майстер-сержантом ОСОБА_5 під час розряджання зброї у місці заряджання-розряджання було здійснено випадковий постріл із зброї 5,45-мм АКС-74 у кулеуловлювач.

Своїми діями порушила вимоги абзацу 34 підпункту 5 пункту 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836, абзацу 15 підпункту 11 пункту 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 N? 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за N? 1391/27836 в умовах особливого періоду.

Таким чином, в діях останнього вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-14 КУпАП.

В судове засідання особа не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину неявки ОСОБА_1 , як неповажну.

Суд виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та на підставі наявних у справі даних та доказів.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до положень ч. 1 та 2ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, ч.2 ст.172-14 КУпАП.

Факт вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, матеріалами службового розслідування та іншими матеріалами справи.

Відповідно до санкцій ч.2 ст.172-15 КУпАП, ч.2 ст.172-14 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує, що правопорушник не є інвалідом першої чи другої групи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, у відповідності зп.12 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1,172-15, 172-14, 221, 251, 255, 256 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення № 495/7823/24, № 495/7822/24 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, ч.2 ст.172-14 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти справі 495/7822/24 номер провадження 3/495/2906/2024.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП, ч.2 ст.172-14 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Боярський О.О.