Справа № 161/5374/24 Провадження №33/802/348/24 Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бакаєвича А.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його представника адвоката Грибан Ж.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він що 05 березня 2024 року о 10:12 в м. Луцьк вул. Карпенка-Карого 1Д керуючи автомобілем марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті по вул. Карпенка Карого при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Volvo 360 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтована. Посилається на те, що водій ОСОБА_2 рухався по смузі, яка дозволяла водію лише повертати праворуч, при цьому ОСОБА_2 в порушення вимог ПДР рухався прямо. Вказує на те, що саме порушення водієм ОСОБА_2 ПДР, стало причиною ДТП. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника, які апеляційну скаргу заперечували і просили постанову залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя дійшов до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №418454 від 05.03.2024 року (а.с.1), водій ОСОБА_1 05 березня 2024 року о 10:12 в м. Луцьк вул. Карпенка-Карого 1Д керуючи автомобілем марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті по вул. Карпенка Карого при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Volvo 360 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Як вбачається із постанови, суддею визнано доведеним те, що водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху, тобто, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортним засобам засобу Volvo 360 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталася ДТП.

Однак, цей висновок суддею зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів, не ґрунтується на вимогах ПДР та КУпАП, і погодитись із ним не можливо.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Оцінюючи наявні докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя дійшов до передчасного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.16.6 ПДР, що стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди.

Так, в даній справі було проведено судову інженерно-транспортну експертизу дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (а.с.43-50).

Згідно з висновком із висновку експерта №2405 від 10 червня 2024 року, при наданому на експертизу комплексі вихідних даних, при умові дотримання вимог інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» ПДР, водій автомобіля Volvo 360 р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути ДТП (а.с.50).

Також експертом зроблено висновок, що при наданих матеріалах справи та зазначених вихідних даних, недотримання водієм автомобіля Volvo S60 р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» ПДР, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.43-50).

При наданих матеріалах справи та зазначених вихідних даних, не надається можливим встановити чи була невідповідність у діях водія автомобіля Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п.12.3 ПДР та, відповідно, чи знаходилась вона з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Інших невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, при наданих на дослідження матеріалах, в діях водія автомобіля Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вбачається.

В ході апеляційного розгляду експерт ОСОБА_4 повністю підтримав свій висновок та показав, що в даній дорожній ситуації саме дії водія ОСОБА_2 , які проявились у недотриманні ним вимог знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» ПДР, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. А при умові дотримання вимог знаку 5.18 водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути ДТП.

Невідповідностей вимогам п.16.6 ПДР у діях водія ОСОБА_1 експерт не вбачає, що відображено ним у дослідницькій частині висновку. У ситуації, яка розглядається, водій ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку (рухалися по середній та лівій смугах, по напрямку їх руху) або повертали праворуч, а в момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити (з технічної точки зору, коли автомобіль Volvo S60 р.н.з. НОМЕР_2 , який виїжджав на перехрестя по крайній правій (по його напрямку руху) смузі, всупереч вимог дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі», продовжив рух через перехрестя прямо), негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Піддавати вказаний висновок експерта сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта і відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст.384 КК України (а.с.44) та провів дану експертизу на підставі матеріалів даної справи та відеозапису.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Доводи ОСОБА_2 та його представника адвоката Грибан Ж.В. про порушенням водієм ОСОБА_1 ПДР, які і стали причиною ДТП, є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються висновком експерта, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому апеляційний суд вважає, що за відсутності прямих доказів, які б беззаперечно свідчили про недотримання ОСОБА_1 вимог п.16.6 Правил дорожнього руху, зважаючи на обставини справи та дані висновку експерта №2405 від 10 червня 2024 року і пояснення експерта в суді апеляційної інстанції, в діях ОСОБА_1 не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв`язок з виникненням даної ДТП.

Оскільки всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції скасовує постанову місцевого суду та закриває провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов