ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/7061/23 Головуючий 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження №: 33/818/389/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Гребенюк О.О., з участю потерпілої ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 01 2024 року (судом першої інстанції помилково вказано 04 01 2023 рік), -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, э особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556487 від 22.11.2023 року, 19 листопада 2023 року о 20 годині 51 хвилин громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_2 , а саме висловлювався брутальною лайкою на адресу останньої, чим спричинив домашнє насильство в сім`ї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєному правопорушенні не визнав, пояснив суду, що його дружина вживає алкогольні напої, постійно провокує конфлікт в родині, він жодного разу не вчиняв відносно неї домашнього насильства. У той же час, підтвердив, що 19.11.2023 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 відбувся конфлікт між ним та дружиною з побутового приводу, в ході якого він фізичного насильства не застосовував, але не заперечує, що висловлювався брутальною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила суду, що останнім часом вони з чоловіком постійно конфліктують, він часто вчиняє психологічне насильство відносно неї. 19.11.2023 в ході конфлікту чоловік висловлювався брутальною лайкою, кинув в неї штани, упаковку йогурту, після чого вона була змушена покинути квартиру та викликати поліцію,

На думку суду першої інстанції, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556487 від 22.11.2023 року, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , рапортами працівників поліції від 19.11.2023 року.

Отже, на думку суду першої інстанції, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 01 2024 року у справі про адміністративне правопорушення №639/7061/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не надано належної оцінки доказам, не встановлено повних обставин справи.

Крім того, апелянт вказує, що працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення через декілька днів після відібрання заяви та пояснень, що порушує вимоги чинного законодавства.

Додатково, правопорушник ОСОБА_1 заявляє про відсутність факту домашнього насильства, а значить відсутність складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, наявні відомості в рапортах відображають загальну інформацію, а наявні докази в матеріалах справи є недостатніми для встановлення вини.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Гребенюк О.О. підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просили скасувати рішення першої інстанції та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала рішення першої інстанції законним та обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 173 -2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556487 від 22.11.2023 року, 19 листопада 2023 року о 20 годині 51 хвилин громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_2 , а саме висловлювався брутальною лайкою на адресу останньої, чим спричинив домашнє насильство в сім`ї.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_3 та його захисник Гребенюк О.О. вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнали, зазначили, що жодного домашнього насильства правопорушником не вчинялося, судом першої інстанції не досліджено повністю обставини справи. Крім того зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом по справі та складений з порушенням норм КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що правопорушник ОСОБА_1 вчинював щодо неї психологічний тиск та вчиняв дії спрямовані на виселення потерпілої із квартири.

Вина, на думку суду апеляційної інстанції, підтверджується, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , рапортами працівників поліції від 19.11.2023 року.

Дата складення протоколу жодним чином не впливає на наявні обставини справи та на доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 .

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника та правопорушення в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Зважаючи на відсутність суспільного інтересу до вчиненого правопорушення чи суспільної небезпеки, малозначності вчиненого правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову Жовтневого районного суду м. Харкова в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 01 2024 року (судом першої інстанції помилково вказано 04 01 2023рік) по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. - змінити.

Апеляційну скаргу правопорушника, - задовольнити частково.

На підставі ст.22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, - звільнити правопорушника ОСОБА_1 від при від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням яке оголосити йому в даному судовому засіданні.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило