БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/188/24
Провадження № 3/730/113/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Борзна Чернігівської області, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працюючої (працює, але без оформлення трудового договору), зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2024 року серії ВАВ № 901239, ОСОБА_1 04.02.2024 року приблизно о 13.35 в АДРЕСА_2 здійснила продаж цигарок марки VT в кількості двох пачок, чим порушила ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, а саме: без відповідної ліцензії, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно працює у кафетерії по АДРЕСА_2 , на іспитовому строці, однак без жодного оформлення. Так вона працює вже третій місяць, її офіційно не оформлюють. 04.02.2024 року до неї зайшов невідомий чоловік та придбав дві пачки цигарок. Вони йому не сподобалися та він викликав поліцію. По суті правопорушення нічого пояснити не може, оскільки вона працює лише продавцем та їй не відомо, чи є у власника певні ліцензії. Вона лише реалізатор продукції, яку їй надали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є директором ПП «Рубін», де працює ОСОБА_1 . Він має у наявності усі ліцензії та дозволи, а тому не розуміє, чому було складено протокол. Саме до нього, як суб`єкта господарювання, ніхто не звертався, до поліції його не викликали.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідка, дійшов таких висновків.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується продаж цигарок без ліцензії.

Однак, з такою кваліфікацією дій погодитися не можна з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП визнається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як передбачає п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

ОСОБА_1 зазначає, що вона є лише продавцем у «кафетерії».

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, або ж є власником або орендарем вказаного закладу, в якому здійснювалась господарська діяльність.

Навпаки, свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що він є директором ПП «Рубін», де працює ОСОБА_1 .

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що саме ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність як суб`єкт господарювання.

Одночасно в суді не підтвердився сам факт продажу товару, оскільки до справи не долучено жодного доказу, який би це підтверджував.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не є сам по собі самостійним доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Принцип презумпції невинуватості підлягає застосуванню й в справах про адміністративні правопорушення, саме всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова КАС ВС від 08 липня 2020 року, справа № 463/1352/16-а).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити.

У матеріалах справи міститься акт вилучення 2 пачок цигарок від 04.02.2024 року.

Обмірковуючи долю вилученого товару, суд виходить з того, що, за поясненнями ОСОБА_1 , вона його реалізувала, тобто він вибув з власності ПП «Рубін» та останні не наполягають на його поверненні.

Але, доказів того, що вказаний товар був офіційно придбаний ким-небудь, матеріали справи не містять. Наразі, встановити власника цигарок неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються уповноваженими на те особами.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноважений орган приймає одне з встановлених законом рішень: про конфіскацію речових доказів, їх повернення володільцеві, або знищення.

Як вбачається із матеріалів справи, дві пачки цигарок знаходяться на зберіганні у ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

24 лютого 2022 року в Україні, на підставі указу Президента України № 64/2022, введено військовий стан, котрий вкотре продовжений та триває на час розгляду справи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 186-р, а також відповідно до рішень військового командування про примусове відчуження або вилучення майна, ухвалених на підставі приписів Закону України «Про правовий режим воєнного стану», дозволено передавати конфісковане майно на потреби ЗСУ.

Враховуючи те, що вилучені цигарки мають певну цінність та можуть бути використані на потреби Збройних Сил України, вважаю за необхідне передати їх на потреби Збройних Сил України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 164, статтями 274, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені дві пачки цигарок, що передані на зберігання до камери схову ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області згідно акту вилучення від 04.02.2024 року, передати на потреби Збройних Сил України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.