ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 листопада 2024 рокуСправа №: 695/2831/24
Номер провадження 3/695/1751/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли із Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401915 від 11.07.2024р. ОСОБА_1 10.07.2024р. о 23 год. 48 хв. в м. Золотоноша по вул.. Шевченка, 115 керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом на стоянці не дотримався безпеки та здійснив удар в автомобіль Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , який в той час був припаркованим. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, згідно протоколу серії ААД №401914 від 11.07.2024р. ОСОБА_1 10.07.2024р. о 23 год. 48 хв. в м. Золотоноша по вул.. Шевченка, 115, керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді від 09.10.2024р. об`єднано одне провадження адміністративні справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа №695/2831/24, провадження №3/695/1751/24) та за ст. 124 КУпАП (справа №695/2833/24, провадження №3/695/1752/24) і присвоєно об`єднаній справі №695/2831/24, провадження №3/695/1751/24.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Побиванець Ю.В. не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення повістки на адресу, яка вказана самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Також захисник ОСОБА_1 ознайомлювався із матеріалами спав про вказані вище правопорушення, що стверджується відповідними клопотаннями, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином судом вжито усіх заходів з метою повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а останні достеменно знали про розгляд справи в суді та не були позбавлені можливості подати свої письмові доводи, заперечення чи клопотання, що стосуються розгляду справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справу по суті, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.. 245 КУпАП. Крім того відповідно до норм ст. 268 КУпАП, ст. 124 та ст. 130 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу або всередині, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Однією з головних умов для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що саме ця особа у такому стані керувала транспортним засобом.

Тобто, факт вживання особою алкоголю до проведення огляду або відмову особи у проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння повинен бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП до матеріалів справи додані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №401914 від 11.07.2024р., за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить виклад обставин події з вказівкою на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Протокол не містить підписів ОСОБА_1 та його пояснень. Крім того, у протоколі зазначено двоє свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підписали вказаний протокол;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 11.07.2024р., згідно яких вона 10.07.2024р. о 23 год. 50 хв. була свідком, коли водій автомобіля ВАЗ здійснив зіткнення з автомобілем Мазда 6, водій не впорався із керуванням автомобіля та допустив зіткнення. За кермом автомобіля ВАЗ знаходився ОСОБА_1 в алкогольному сп`янінні (було чутно запах алкоголя з порожнини рота). Після приїзду працівників поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на драгер, або медичний огляд , але ОСОБА_1 добровільно відмовився пройти освідування;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 11.07.2024р., згідно яких він 10.07.2024 о 23 год. 40 хв. почув звук ДТП, вийшов до під`їзду і побачив, що ВАЗ 2109 з номерами НОМЕР_1 здійснив ДТП. Після цього він викликам працівників поліції. Від керманича було чутно запах алкоголю, нестійка хода, працівники поліції запропонували йому освідування на стан сп`яніння, але останній відмовився, що він особисто чув. Факт ДТП бачила його дівчина;

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №401915 від 11.07.2024р., за ст. 124 КУпАП, який містить виклад обставин події з вказівкою на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, рухався заднім ходом на стоянці не дотримався безпеки та здійснив удар в автомобіль Mazda 6, який був припаркований. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Протокол не містить підписів ОСОБА_1 та його пояснень. Крім того, у протоколі зазначено двоє свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підписали вказаний протокол;

- схема дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.07.2024р. на якій зафіксовано місце знаходження транспортних засобів на момент її складення та місце зіткнення. Зазначені пошкодження, які отримали вказані автомобілі. Схема ДТП підписана обома учасниками без зауважень.

Крім того, до матеріалів справи додано розписку ОСОБА_3 від 11.07.2024р., згідно якої т він отримав від ОСОБА_1 відшкодування за пошкодження ТЗ у розмірі 10 000 грн., претензій до нього не має.

07.10.2024р. на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 відповідно до яких останній вказав, що 10.07.2024р. о 23 год. 40 хв. він бачив як автомобіль ВАЗ 2109 покотився в напрямку його машини та вдарив її в ліве заднє крило, після чого хлопець, напевно водій даного транспортного засобу, підбіг до автомобіля ВАЗ 21093. Потім він спустився на місце ДТП разом зі своєю співмешканкою та побачив, що автомобіль ВАЗ 21093 дійсно вдарив його автомобіль Мазда 6 в ліве заднє крило, при цьому водій ВАЗ 21093 пояснював, що машина сама покотилася так як напевно був зламані ручні гальма. Підтвердив, що в дійсності водій ВАЗ 21093 в момент удару автомобілів не керував ним так як побіг за ним вже після зіткнення.

Також, до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, які були досліджені у судом.

Так, в матеріалах справи мається чотири диски з яких два диски додані до матеріалів справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП та два диски додані до матеріалів справи за ст. 124 КУпАП.

На першому диску, який додано до справи, складеної за ч. 1 ст. 130 КУпАП міститься 3 відеозаписи з нагрудної відеокамери.

Відеозапис під № 0000021_100082_2110_0028, загальною тривалістю 30 хвилин, розпочинається о 00 годин 20 хвилин з того, що поліцейський щось шукає в багажнику свого службового авто, після чого підходить до натовпу людей та запитує чи буде водій проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , який в цей час розмовляє по мобільному телефону відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівник поліції вказує, що за таких обставин на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 вказує, що він не керував автомобілем, що зафіксовано на відео (01 хв. 24 сек. відео файлу №0000021_10082_2110_0028), однак працівник поліції перебивши ОСОБА_1 вказує, що є свідки, що вказують на те, що саме він керував автомобілем. Прізвище та ім`я таких свідків працівником поліції не називає. Після цього ОСОБА_1 знову вказує, що він автомобілем не керував, а автомобіль випадково покотився та зіткнувся із іншим автомобілем (01 хв. 46 сек. відео файлу №0000021_10082_2110_0028). Працівники поліції вказують, що свідки вказали, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а нахил дорожнього покриття не дозволяє автомобілю самостійно покотитись саме в сторону автомобіля потерпілого. Після цього працівник поліції йде до службового авто, бере бланки протоколів та пояснень, та складає матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .. В цей час інший працівник поліції просить свідка ОСОБА_2 сісти до них в службове авто, після чого оглядає пошкоджені автомобілі, повертається до службового авто та вказує, що автомобіль ВАЗ 21093 пошкоджень не має. Свідок ОСОБА_4 (з 16 хв. 43 сек. по 16 хв. 52 сек. відео файлу №0000021_10082_2110_0028) пояснює, що вона була на вулиці, бачила як біля автомобіля ВАЗ 21093 перебували чоловіки, які слухали гучно музику, а коли від`їжджали то пошкодили автомобіль, що стояв. Відеозапис під №0000021_10082_2110_0028 закінчується тим, що свідок ОСОБА_2 ставить підписи під письмовими поясненнями, які складені працівником поліції.

Відеозапис під № 0000021_100082_5111_0029, загальною тривалістю 30 хв. розпочинається з того, що працівники поліції продовжують складати матеріали про адміністративні правопорушення та кличуть у службове авто свідка ОСОБА_3 , який власноручно записує письмові пояснення від 11.07.2024р.. Відеозапис під № 0000021_100082_5111_0029 закінчується тим, що працівники поліції складають матеріали про адміністративне правопорушення.

Відеозапис під № 0000021_100082_2112_0030, загальною тривалістю 26 хв. 41 сек. розпочинається з того, що працівники поліції продовжують складати матеріали про адміністративні правопорушення та повертають ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також до службового автомобіля підходить ОСОБА_1 , якому працівник поліції повідомляє про вилучення автомобіля та роз`яснює процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення. На 10 хв. 08 сек. даного відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 обурюється, що його автомобіль вилучають та знову вказує, що він не керував транспортним засобом, а дії працівників поліції вважає упередженими. Працівник поліції вказує, що факт керування стверджується поясненнями свідків, а також записом із камери спостереження. Відеозапис під № 0000021_100082_2112_0030 завершується тим, що працівник поліції разом із ОСОБА_1 їдуть райвідділу поліції.

На другому диску, який додано до справи, складеної за ч. 1 ст. 130 КУпАП міститься 3 відеозаписи з нагрудної відеокамери.

Відеозапис під № 0000021_100076_1955_0014, загальною тривалістю 30 хвилин, розпочинається о 00 годин 20 хвилин з того, що поліцейський стоїть біля автомобіля ВАЗ 21093, в цей час інший працівник поліції викликає ОСОБА_1 , яки розмовляє по мобільному телефону та пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовляється. Працівник поліції вказує, що за таких обставин на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 вказує, що він не керував автомобілем, що зафіксовано на відео (01 хв. 48 сек. відео файлу № 0000021_100076_1955_0014), однак працівник поліції перебивши ОСОБА_1 вказує, що є свідки, що вказують на те, що саме він керував автомобілем. Після цього ОСОБА_1 знову вказує, що він автомобілем не керував, а автомобіль випадково покотився та зіткнувся із іншим автомобілем (02 хв. 11 сек. відео файлу № 0000021_100076_1955_0014). Працівники поліції вказують, що свідки вказали, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки за вказівкою свідків саме він знаходився за кермом, а нахил дорожнього покриття не дозволяє автомобілю самостійно покотитись саме в сторону автомобіля потерпілого. Після цього працівник поліції йде до службового авто та просить свідка ОСОБА_2 сісти до працівників поліції в службове авто. Після цього працівник поліції оглядає пошкоджені автомобілі, повертається до службового авто та вказує, що автомобіль ВАЗ 21093 пошкоджень не має. Свідок ОСОБА_4 (з 17 хв. 08 сек. по 17 хв. 29 сек. відео файлу № 0000021_100076_1955_0014) пояснює, що вона була на вулиці, бачила як біля автомобіля ВАЗ 21093 перебували чоловіки, які слухали гучно музику, а коли від`їжджали то пошкодили автомобіль, що стояв. Відеозапис під № 0000021_100076_1955_0014 закінчується тим, що свідок ОСОБА_2 ставить підписи під письмовими поясненнями, які складені працівником поліції.

Відеозапис під № 0000021_100076_4956_0015, загальною тривалістю 30 хв. розпочинається з того, що працівники поліції продовжують складати матеріали про адміністративні правопорушення та кличуть у службове авто свідка ОСОБА_3 , який власноручно записує письмові пояснення від 11.07.2024р.. Відеозапис під № № 0000021_100076_4956_0015 закінчується тим, що працівники поліції складають матеріали про адміністративне правопорушення.

Відеозапис під № 0000021_100076_1956_0016, загальною тривалістю 30 хв. 00 сек. розпочинається з того, що працівники поліції продовжують складати матеріали про адміністративні правопорушення. Однин із працівників поліції виходить із автомобіля та кличе до себе ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після чого ознайомлює їх із якимись документами. Після цього працівник поліції повертається до автомобіля та повертає ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також до службового автомобіля підходить ОСОБА_1 , якому працівник поліції повідомляє про вилучення автомобіля та роз`яснює процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення. На 10 хв. 48 сек. даного відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 обурюється, що його автомобіль вилучають та знову вказує, що він не керував транспортним засобом, а дії працівників поліції вважає упередженими. Працівник поліції вказує, що факт керування стверджується поясненнями свідків, а також записом із камери спостереження. Відеозапис під № 0000021_100076_1956_0016 завершується тим, що працівник поліції разом із ОСОБА_1 їдуть райвідділу поліції.

На першому диску, який додано до справи, складеної за ст. 124 КУпАП міститься 3 відеозаписи з нагрудної відеокамери. Вказані відеозаписи за № 0000021_100082_2110_0028, № 0000021_100082_5111_0029 та № 0000021_100082_2112_0030 є аналогічними записам, які додані до справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На другому диску, який додано до справи, складеної за ст. 124 КУпАП міститься 3 відеозаписи з нагрудної відеокамери. Вказані відеозаписи за № 0000021_100076_1955_0014, № 0000021_100076_4956_0015 та № 0000021_100076_1956_0016 є аналогічними записам, які додані до справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі змісту статей 9, 245 та 280 КУпАП суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами. Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об"єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з"ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Однак дослідивши додані до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд приходить до висновку, що матеріали справи не свідчать беззаперечно та поза розумним сумнівом про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративні правопорушення містять фіксацію обставин правопорушення.

Разом із тим суд зауважує, що додані до матеріалів справи протоколи про адміністративні правопорушення не містять письмових пояснень ОСОБА_1 .. Останній нібито, в присутності свідків відмовився надавати пояснення та підписувати адміністративні матеріали. Однак даними відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 надавалась можливість ознайомитись із змістом вказаних протоколів чи надати свої пояснення в ньому, свідки у письмових поясненнях також не вказують про те, що ОСОБА_1 відмовився від підписів у протоколі, наданні своїх пояснень чи отримання копії протоколів.

Переглядом долучених дисків з відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції можна встановити наступні обставини:

- працівники поліції прибули на місце події за викликом ОСОБА_3 , тобто після обставин можливої дорожньо-транспортної пригоди;

- ОСОБА_1 під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом;

- свідок ОСОБА_3 не бачив моменту зіткнення транспортних засобів про що вказував і в своїх письмових поясненнях і працівникам поліції під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення;

- свідок ОСОБА_2 вказуючи, що вона бачила, як біля автомобіля ВАЗ 21093 перебували чоловіки, які слухали гучно музику, а коли від`їжджали то пошкодили автомобіль, що стояв. Разом із тим ОСОБА_2 не вказує, що саме ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом.

Також із письмових пояснень ОСОБА_5 неможливо встановити ні обставин вчинення ДТП ні факту керування саме ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21093 безпосередньо до вчинення ДТП. Додані письмові пояснення, які складені працівником поліції є непослідовними, незрозумілими та такими, що не дають можливості встановити обставини та хронологію події.

Крім того, письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 04.10.2024р. суперечать поясненням свідка ОСОБА_5 .

Такі докази не можуть бути належними та достатніми для встановлення вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Окрім того, із сукупності наданих суду доказів незрозуміло за яких обставин та на підставі яких даних працівники поліції дійшли переконання, що дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, зокрема в наслідок руху автомобіля заднім ходом.

Також суд зауважує, що працівники поліції при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення вказували, що обставини дорожньо-транспортної пригоди та керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21093 підтверджується відеозаписом із камери спостереження.

Однак вказані відеозаписи до матеріалів справи не надані.

Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21093 10.07.2024 р. о 23 год. 48 хв. до суду надано не було.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Як вказувалось вище, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для того, щоб притягнути особу до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, має бути встановлено дві обставини керування транспортним засобом та перебування у стані, алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість.

Як роз`яснено у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.

Належних та достатніх доказів у справі, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі період, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Оскільки матеріалами справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому на думку суду всі наступні вимоги працівників поліції, ОСОБА_1 не зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Аналогічно не вбачається підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували як факт керування ним транспортним засобом так і порушенн вимог п. 10.9 ПДР матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а також його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.