Номер провадження 33/816/290/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/13950/23 за апеляційною скаргою захисника ВДОВІЧЕНКА О. Л. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник ВДОВІЧЕНКО О. Л. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді як незаконну, оскільки була порушена процедура огляду, ОСОБА_2 не був доставлений у заклад охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, 06.09.2023 о 19:20 в м. Суми вул. Роменська поблизу буд.116 (блок-пост) ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 21099, н. з. НОМЕР_1 , не маючи права керування т/з. Правопорушення вчинене повторно протягом року, зафіксовано на відео реєстратор персональний нагрудний Motorolla Solutions 470821. Порушив п. 2.1а ПДР. Крім того, 06.09.2023 о 19:20 в м. Суми вул. Роменська поблизу буд.116 (блок пост) водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на відеореєстратор персональний нагрудний Motorolla Solutions 470821. Протягом року двічі піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП 14.08.2023 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та 19.12.2022 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, ОСОБА_2 та його захисник Вдовіченко О. Л. в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції не подавали, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги їх відсутність, що не суперечить вимогам КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк. Заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування. Це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній під час ухвалення суддею рішення, відомостей про отримання його копії останнім матеріали справи не містять, 10.11.2022 захисник Вдовіченко О. Л. ознайомився зі справою, а 20.11.2023 подав апеляційну скаргу, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 046926 та ААД № 046927 від 06.09.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 повторно протягом року керував т/з, не маючи права керування т/з, з ознаками алкогольного сп`яніння, будучи особою двічі протягом року підданою адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, чим порушив п. 2.1а, 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- копіями постанов Сумського районного суду Сумської області від 20.09.2022 у справі № 587/1094/22, від 14.08.2023 у справі № 587/1876/23, Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2022 у справі № 592/9403/22, від 19.12.2022 у справі № 592/9842/22 (а. с. 7, 9, 26-29);

- відеозаписами з спеціальних технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини встановлення особи водія ОСОБА_2 , який був зупинений на блок-посту та не заперечував, що керував т/з, не маючи права керування т/з, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, відмови ОСОБА_2 від проходження огляду як на місці зупинки т/з, так і в закладі охорони здоров`я, роз`яснення прав та ознайомлення з протоколом (а. с. 12).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті, а саме за: керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, або передача керування т/з особі, яка не має права керування таким т/з; керування т/з особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з, керування т/з особою, позбавленою права керування т/з.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за дії передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування т/з особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування т/з особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

У разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду).

Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_2 , як особа, яка в цей день керувала т/з, що не заперечується захисником в апеляційній скарзі і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, оскільки незалежно від причин зупинки т/з водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Отже, факт керування ОСОБА_2 т/з та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована у встановленому законом порядку, а саме, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що повністю відповідає встановленому законом порядку.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про порушення процедури проведення огляду його підзахисного, якого не було доставлено до закладу охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння чи його відсутності, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, згідно яких ОСОБА_2 на неодноразову пропозицію пройти огляд на стан cяніння на місці зупинки т/з або в закладі охорони здоров`я в категоричній формі відмовляється, не заперечуючи, що вживав алкоголь.

Враховуючи наведене, апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння. До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу ОСОБА_2 не висловлював, як не заперечував і те, що керував т/з, не маючи права керування таким транспортним засобом, за що вже був підданий адміністративному стягненню.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, так як вони спростовуються наведеними вище доказами.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ВДОВІЧЕНКУ О. Л. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2023.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2023 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ВДОВІЧЕНКА О. Л. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов