Номер провадження: 33/813/472/24
Номер справи місцевого суду: 497/2612/23
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Болградського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, і на підставі санкції цієї статті призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, просив розглянути справу за його відсутності.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанова суду була винесена за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він не отримував.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 294 неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Відповідно до ст. 285 ч. 1, 2 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 04 грудня 2023 року, копія прийнятої у справі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП повернулася на адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року з метою доступу до правосуддя.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом встановлено, що згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 128590 від 04.11.2023 року ОСОБА_1 04.11.2023 року о 01:57 годині в с.Кубей Болградського району по вул. Русєва, 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "MAZDA-323", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не внятна річ). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 128590 від 04.11.2023 року додано відеозапис фіксації правопорушення (а.с.2), направлення на медичну перевірку стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння (а.с. 5), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження відмовився (а.с. 6).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 128590 від 04.11.2023 року не містить будь-яких письмових зауважень ОСОБА_1 , в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 написано «не вживав», посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавалось, також в протоколі зазначено, що від керування відсторонений, транспортний засіб припарковано на узбіччі (а.с.1).

Обставин, які унеможливлювали б проходження огляду на стан сп`яніння, не встановлено.

Згідно з п. 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Інструкції).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушень порядку складання протоколу чи порядку огляду на стан сп`яніння та направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, незаконності дій працівників патрульної поліції тощо не встановлено.

Обставин, які унеможливлювали б проходження огляду на стан сп`яніння, не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що відеозапис викладений на диску не є безперервним, однак об`єму відео, що містяться на цьому диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин визнання факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Суд враховує, що під час відеофіксації працівник поліції зазначав: «У зв`язку з тим що батарея на пристрої бодікамера сідає запис зупиняється». Таким чином, відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та має високу інформативність, є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП, крім того суду не наведено обставин, які б могли поставити під сумнів його достовірність.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить особистий підпис скаржника в графі щодо роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Докази неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надано, правомірність їх дій ОСОБА_1 у встановленому порядку в порядку адміністративного судочинства не оспорювалася.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість апелянта у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя