КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3008/2024 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем, М.І., за участю: особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Деледивки С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Удалова Тимофія Геннадійовича на постанову Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 22квітня2024 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник потерпілої подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, ухвалити нову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду винесена з порушеннями процесуального та матеріального закону. Судом першої інстанції не було повідомлено потерпілу ОСОБА_2 про дату та час судового розгляду, чим суд позбавив можливості надати покази, як особі, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Стверджує, що суд першої інстанції не дотримав вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та не проаналізував наявні у справі докази чим порушив вимоги процесуального законодавства. Зазначає, що суд відмовив у притягненні до відповідальності ОСОБА_1 з формальних підстав пославшись в постанові суду на те, що лише нецензурна лайка не є адміністративним правопорушенням, не враховуючи при цьому економічної складової адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин виходячи з того, що судом першої інстанції не було повідомлено потерпілу про дату та час судового розгляду, а тому остання не була обізнана про розгляд справи та прийняте рішення. Внаслідок чого було пропущено строк на апеляційне оскарження. Зазначає, що про винесення постанови їй стало відомо лише 01.05.2024 року, після ознайомлення адвокатом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, щодо якої провадження у справі закрите, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Удалов Т.Г. зазначив, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин виходячи з того, що судом першої інстанції не було повідомлено потерпілу про дату та час судового розгляду, тому остання не була обізнана про розгляд справи та прийняте рішення. Про винесення постанови їй стало відомо лише 01.05.2024 року, після ознайомлення адвокатом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження доводів апелянта у цій частині.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості повідомлення потерпілої ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду. Справа розглянута без участі потерпілої. Враховуючи наведене, вважаю за необхідне задовольнити клопотання представника потерпілої про поновлення пропущеного строку та поновити вказаний строк.

Окрім цього, в судовому засіданні апеляційного суду 19.09.24р. було задоволено клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 про допит свідків. Однак після перерви потерпіла та її представник в судове засідання апеляційного суду не з*явилися, надали заяву про розгляд апеляційної скарги без потерпілої та її представника, явку свідків в судове засідання не забезпечили. За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 06.03.2024 р. о 09:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки, а саме: ображав нецензурною лайкою та висловлював претензії матеріального характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за порушення ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на те, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Самі по собі нецензурні висловлювання, які до того ж ОСОБА_1 заперечував, не формують собою домашнє насильство та не утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом констатовано, що особою, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не конкретизовано в протоколі суті порушення, не зазначено, зокрема, які конкретно висловлювання ОСОБА_1 дають підстави вважати їх образливими чи принизливими для потерпілої.

Оскільки точний зміст висловлювань особи, що притягується до адміністративної відповідальності не встановлений та не зафіксований жодним доказом, суд позбавлений можливості оцінити висловлювання останнього на предмет образливості та принизливості по відношенню до потерпілої. Крім того, обставини згідно протоколу мали місце в закладі громадського харчування, тобто не за місцем проживання потерпілої.

Суд першої інстанції звернув увагу на ці суттєві недоліки та прийняв рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 . З такою позицією суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги представника про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та ухвалення судового рішення відбувся формально, без всебічного повного й об`єктивного розгляду справи, що не сприяло ухваленню судового рішення відповідно до закону, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд провів розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та з`ясував всі обставини справи, на підставі яких, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП прийняв обґрунтоване рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції було розглянуті всі обставини справи в рамках протоколу про адміністративне правопорушення та вмотивовано прийняте рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року - задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Удалова Тимофія Геннадійовича - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева