Справа № 734/4464/24 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/940/24
Категорія - ч. 1 ст. 155-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Салай Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 02.10.2024 о 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 було надано послугу з проживання в Готелі «Козелець», а саме однокімнатний номер, вартістю 1000 грн. При цьому ОСОБА_1 видано розрахункову квитанцію № 1912 від 02.10.2024 року, чим порушено вимоги п. 1 п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95р. № 265/95 ВР зі змінами та доповненнями, що відображені в акті від 02.10.2024.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів зазначає, що постанова необґрунтована, судом не надано оцінку всім доводам та доказам у справі, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Вказує, що вона зареєстрована як ФОП, є платником єдиного податку ІІ групи, з видом господарської діяльності 55.10 «діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення». Послуги з проживання надаються після 12 години, за результатом отриманої послуги вносяться кошти до каси ФОП з формуванням та видачею фіскального чеку. Тоді як обставини, зафіксовані в протоколі, відбувалися у позаробочий час, о 10 годині ранку, двоє осіб повідомили, що дуже поспішають по роботі, поселятися будуть увечері та хочуть внести заставу за номер, тому вона на їх прохання виписала квитанцію на 1000 грн. Після чого ці особи сказали, що працівники ДПІ і будуть складати протокол за «надання послуги з проживання без видачі фіскального чека».

Вважає, що розрахункова операція через програмний реєстратор є похідною і обов`язковою передумовою видачі фіскального чеку в готелі є проживання особи та сплата отриманої послуги.

Зазначає, що такі обставини були неправильно оцінені судом. При цьому поза увагою залишилося те, що до судового засідання вона подавала клопотання про розгляд справи за участі податкових інспекторів, якими проводилася перевірка та складено протокол, а також свідка ОСОБА_2 , яке безпідставно не було задоволено.

Крім того, вказує, що в основу доведеності правопорушення, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі не може бути беззаперечним доказом винуватості; акт перевірки, який лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень та не є остаточним документом і не є юридичною формою рішення податкового органу, тому не може безсумнівно доводити факт порушення.

Перед початком складення протоколу їй не було роз`яснено право на виклик адвоката, що є порушенням права на захист і посилання у протоколі на таке роз`яснення вважає, не усуває такого порушення. Видана їй копія протоколу є нечитабельною, чим порушено порядок оформлення матеріалів, а зазначені у протоколі прізвища інспекторів написані не розбірливо та без зазначення посад. На момент складання протоколу в ньому не було зазначено його номеру. Вважає, що внаслідок таких порушень протокол не можна вважає належним, допустимим та достовірним доказом.

Крім того, вважає, що в протоколі не розкрита суть правопорушення: чи дійсно особа отримала послугу з проживання, чи дійсно сплатила кошти, тоді як надання/отримання такої послуги є тривалою послугою і така специфіка унеможливлює оформлення касової операції до завершення її отримання споживачем.

Більше того, зазначає, що нею було оскаржено акт перевірки до податкового органу, розгляд якого було призначено на 22.10.2024, однак суд прийняв передчасне рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, про день та час розгляду була повідомлена належним чином, її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду, тому суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності апелянта.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону при розгляді даної справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУПАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Приписами п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється; 2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про доведеність вини та наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є законними та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність складу даного правопорушення в її діях є безпідставними.

Вина останньої підтверджується дослідженими районним судом доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 02.10.2024 року; копією акту фактичної перевірки від 03.10.2024 року; копією розрахункової квитанції від 02.10.2024; копіями наказу та направлення спеціалістів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (із зазначенням посад) на перевірку ФОП ОСОБА_5 , готель «Козелець», метою якої визначено, зокрема, здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Перевірені під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення докази узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи. Істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколу недопустимим доказами, як про те йдеться в апеляційній скарзі, не встановлено.

Доводи про те, що ОСОБА_1 видала розрахункову квитанцію на ім`я ОСОБА_4 як підтвердження того, що вона отримала кошти як завдаток, при цьому послуга з проживання не була надана, оскільки податкові інспектори звернулися в неробочий, позаопераційний час, посилаючись на порядок надання такої послуги, визначений Правилами користування готелем, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки цими ж правилами визначено порядок бронювання таких номерів, яким передбачено укладення відповідного договору, а не видачу платіжного доручення, в якому зазначено підставу: за проживання в готелі «Козелець» згідно тарифу.

Оскарження до податкового органу акту фактичної перевірки не є підставою для зупинення провадження про адміністративне правопорушення, більше того, рішення щодо такого оскарження, апелянтом не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить висновку, що ОСОБА_1 , як фізична-особа підприємець порушила п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР.

Інші аргументи апеляційної скарги не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення та зводяться до власного тлумачення положень закону і незгоди апелянта з висновками суду щодо оцінки доказів та прийнятого рішення.

Проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для визнання оскаржуваної постанови такою, що прийнята в результаті порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, так само як і підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог КУпАП та наклав адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому за наслідками її розгляду вважає необхідним постанову суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай