Справа № 352/2348/24
Провадження № 33/4808/994/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ГРИНЬКІВ Д. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Головатюка Івана Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

25 серпня 2024 року о 17 год. 33 хв. по вул. Калуське шосе в с. Угринів, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN ID4 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Головатюк І.М. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не врахував тієї обставини, що зупинка транспортного засобу була незаконною. Наголошує, що працівники поліції зупинивши транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не повідомили водію про причини та підстави зупинки. Зупинення водія фактично відбулось у зв`язку з підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Ствержує, що неправомірна зупинка транспортного засобу, як «плід отруйного дерева», призвела в подальшому до неправомірності огляду водія на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Зазначає, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним. Наголошує, що водію ОСОБА_1 не роз`яснили процедуру проходження даного медичного огляду, а тому він вагався щодо проходження такого огляду.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Головатюк І.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Від адвоката Головатюка І.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2024 року серії ЕПР1 № 117645 (а.с. 1) 25 серпня 2024 року о 17 год. 33 хв. по вул. Калуське шосе в с. Угринів, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN ID4 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції Волошином В.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Проте від проходження вказаного огляду ОСОБА_1 відмовився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 2), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, як працівники поліції перебуваючи на добовому чергуванні та здійснюючи нагляд за дотриманням безпеки дорожнього руху на автодорозі в с. Угринів по вул. Калуське шосе, помітили транспортний засіб марки VOLKSWAGEN ID4 номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по дорозі та зупинився на узбіччі. В процесі зупинки вказаного автомобіля працівники поліції помітили, як водій пересів з водійського сидіння на пасажирське. Підійшовши до транспортного засобу працівники поліції зауважили, що в салоні автомобіля ОСОБА_1 знаходився один. Працівники поліції запитали у водія, чому він пересів з водійського сидіння на пасажирське. ОСОБА_1 пояснив, що автомобілем він не керував, проте в процесі розмови сказав, що зупинився сам. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Водій ОСОБА_1 спершу не заперечив щодо проходження огляду на місці зупинки, а потім категорично відмовився. В процесі розмови ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь. Працівники поліції роз`яснили водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду. Після відмови працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився. Далі працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Потім працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа відносно нього буде розглядатися у Тисменицькому районному суді. Також водій ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду. Далі зафіксовано процес складання процесуальних документів працівником поліції, роз`яснення змісту складених документів та підписання водієм ОСОБА_1 складених документів. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейський зазначив в протоколі.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Пунктом 2.6. ПДР унормовано, що за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Однак, водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (як на місці зупинки так і у медичному закладі) відмовився.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN ID4 номерний знак НОМЕР_1 , запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Відмова водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Твердження апелянта про те, що зупинка транспортного засобу була незаконною є безпідставними та спростовуються відеозаписами на яких видно, що водія не було зупинено працівниками поліції, а він зупинився сам, по своїй волі, на узбіччі.

Оскільки факт неправомірної зупинки працівниками поліції транспортного засобу, марки VOLKSWAGEN ID4 номерний знак НОМЕР_1 , не підтверджується матеріалами справи, то всі пов`язані з цим доводи апелянта є необґрунтованими.

Твердження апелянта, що працівники поліції не роз`яснили процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є слушними, оскільки факт відсутності інформації не спростовує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, вказані дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Головатюка Івана Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло