Справа № 404/495/24
Номер провадження 3/404/230/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгородній Євген Віталійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з Кропивницького ДПП УПП в Кіровоградській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер не встановлено, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Автором протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №750593, який датується 12.01.2024 року, констатується: 12.01.2024 року об 22 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та штовхав, чим міг завдати шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Також під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином, ОСОБА_1 безперечно розумів, що Кіровським районним судом м. Кіровограда будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи. Будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових пояснень чи заперечення проти протоколу.

Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Під час дослідження матеріалів про адміністративне правопорушення з`ясувалось, що в наявному протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , в матеріалах пред`явленого обвинувачення наявні лише пояснення потерпілої особи, тоді як відсутні будь-які пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, виходячи з аналізу показів членів родини ОСОБА_1 , а саме дочки та сина, в частині дослідження їх відповідей у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, встановлено, що вони не обрали жодного пункту з запропонованих, які б вказували на ознаки вчинення домашнього насильства в родині зі сторони їх батька ОСОБА_1 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

В даному ж випадку, працівником поліції не було зібрано належних та об`єктивних доказів від усіх учасників події.

Щодо форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, в якому рівень небезпеки оцінено як середній, а відповіді дітей подружжя взагалі не вказують на наявність вчинення будь-якого психологічного насильства щодо них в родині, то вони не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Вказані недоліки є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, оскільки неможливо встановити покази обох сторін, а не лише потерпілої, відсутність пояснень самого ОСОБА_1 унеможливлює справедливу та об`єктивну оцінку подій в родині та мотивів поведінки ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Суддя вирішує провадження на засадах диспозитивності, а тому не вправі доповнити обвинувачення. Через відсутність описання фактичних дій, що можуть складати проступок, неможливо встановити саму подію, а тому суддя вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 1, 9, 245, 247, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній