Провадження № 3/727/106/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

ОСОБА_1 20.12.2023 року о 00.36 годині керував транспортним засобом марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Сонячній, 30 м. Чернівці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

У клопотанні від 01 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Соник В.В. просив провести справу без його участі та участі ОСОБА_1 , та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №631608 від 20.12.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відео фіксацією з нагрудних камер та іншими матеріалами справи.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Так, з відеофайлу відеореєстратора від 20.12.2023 року вбачається, що автомобіль марки «Ауді» рухається вулицею та о 00.36.43 год зупиняється, оскільки за ним їхали працівники поліції. Наступний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції містить відео, на якому видно, що працівник поліції відкриває двері зі сторони водія, де як в подальшому було встановлено, знаходиться ОСОБА_1 . Працівники поліції о 00.40 год пояснюють ОСОБА_1 причини його зупинки, оскільки він їхав у комендантську годину та не зупинив свій транспортний засіб на законну вимогу працівника поліції, на що ОСОБА_1 відповідає, що зупинився, бо вперся в «тупік».

Суд зауважує, що протягом спілкування з працівниками поліції факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заперечується. Тому доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Соник В.В. щодо відсутності факту керування транспортним засобом суд сприймає критично та розцінює як тактику, спрямовану на уникнення покарання.

В подальшому, працівники поліції о 00.42 год. встановлюють у ОСОБА_1 та оголошують йому ознаки алкогольного сп`яніння, на що він відповідає: «я з вами згідний».

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

В подальшому, з відеозапису з бодікамери працівників поліції о 00.42 год. працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він чітко відповідає, що не буде проходити огляд та згідний, що вживав алкоголь. О 00.43 год працівники поліції також запропонували пройти огляд у медичному закладі і ОСОБА_1 теж відмовляється пройти огляд у медичному закладі, тому що, як повідомлено ним на 00.43 хв. відеозапису «знаю, що вживав алкоголь».

Таким чином, відмовившись від проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, досліджені судом матеріали справи, не викликають у суду сумнівів у своїй правдивості, є належними та допустимими, й свідчать про факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкольного сп`ягніння у встановленому законом порядку, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Вважаю, що працівниками поліції не порушено порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідно до ч.2 ст. 266 КпАП України, а в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з чим за вчинене його необхідно притягнути до відповідальності.

При накладенні стягнення враховую, характер вчиненого правопорушення та ступінь вини порушника, його особу, матеріальний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також вважаю, що згідно вимог ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: