Справа № 703/4408/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП,

у с т а н о в и в :

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов для розгляду адміністративний протокол серії ВАД № 142663 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст. 156 КУпАП, згідно з яким він близько 10 години 10 хвилини 02 серпня 2024 року, за місцем свого проживання здійснив продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору ОСОБА_2 в кількості 20 штук, чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва та обіг спирту етилового, спиртових дистилятів та тютюнових виробів» з рук.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про повернення справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, з-поміж іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, і не може бути перекладений на суд.

У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 КУпАП дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу від восьмисот до однієї тисячі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст.313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи наведене, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна, особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна з його описом, що підлягає конфіскації.

Суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо конкретних, індивідуально визначених товарів (предметів торгівлі), продаж яких здійснювала ОСОБА_1 (із зазначенням, зокрема, виду вказаних товарів, їх найменування, виробника) та отриманої виручки від продажу товару.

До протоколу не додано протоколу вилучення майна з його описом, що підлягає конфіскації.

Приєднана до матеріалів справи фото таблиця із зображенням чоловіка, який тримає в руках тютюнові вироби, не є тим доказом, на підставі якого суд може застосувати адміністративне стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах відомостей щодо конкретних, індивідуально визначених товарів, торгівлю якими здійснював торгівлю ОСОБА_1 (із зазначенням, зокрема, виду вказаних товарів, найменування, виробника, тощо), унеможливлює вирішення судом питання щодо конфіскації предметів торгівлі.

Слід звернути увагу на те, що ч. 4 ст. 156 КУпАП у поєднанні з ч.1 ст.156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну норму Закону України (статтю, частину, пункт), яку порушив ОСОБА_1 , назву Закону викладено в довільній формі, яка не відповідає законодавчо визначеному формулюванню.

З огляду на наведене вважаю, що матеріали зібрані не повно і без усунення вказаних недоліків, а тому об`єктивно розгляд справи провести неможливо.

Статтею 255 КУпАП визначено, що обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.

При цьому необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ст. 278 КУпАП при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення.

При цьому звертаю увагу, що затягування належного оформлення матеріалів призводить до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 283 КУпАП суддя

п о с т а н о в и в :

Повернути справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.156 КУпАП до відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Я. Биченко