Справа №581/32/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бутенко Д. В.
Номер провадження 33/816/492/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Пось С.Г., розглянувши в режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 січня 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 14 січня 2023 року близько 07 год. 52 хв. на автошляху Т-19-04 с. Суха Грунь, Роменського району, Сумської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6820» та в найближчому закладі охорони здоров`я.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 12.01.2024, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції порушено його право на захист, визначене ст. 268 КУпАП. Так, незважаючи на наявну в матеріалах справи заяву особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про перенесення розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що останній бажає користуватися захистом адвоката, суд вказане клопотання проігнорував та розглянув справу у відсутність адвоката.

Окрім цього, матеріали справи не містять підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, що є обов`язковою передумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. ст. 121-130 КУпАП.

Із долучених відеозаписів чітко видно, що автомобіль ВАЗ не рухається та стоїть на дорозі з увімкненою аварійною сигналізацією, а водій знаходиться за кермом, чекаючи свого товариша, ОСОБА_2 , мешканця с. Московське, який попутками поїхав в сусіднє село за буксирувальним тросом. На момент приїзду працівників поліції, двигун автомобіля не був заведений, таким чином ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та відносно нього безпідставно був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт звертає увагу на те, що постанова судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 25.05.2023 про зупинення провадження у справі є незаконною, оскільки не передбачена положеннями КУпАП.

З огляду на викладене та враховуючи, що згідно з ст. 19 Конституції України та ст. 7 КУпАП, застосування заходів адміністративного впливу проводиться у точній відповідності зі законом, оскаржуване судове рішення підлягає скасування.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Пось С.Г., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, із врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2023 року серії ААБ № 177961;

- відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, як на середині автошляху Т-19-04 с. Суха Грунь, Роменського району, Сумської області, із включеним аварійним сигналом знаходився автомобіль «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . На запитання працівників поліції, чому автомобіль знаходиться посередині автошляху, останній повідомив, що під час руху, із ладу вийшла мануальна коробка передач.

Після того, як водій вийшов із салону автомобіля, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, на що він не заперечував та сказав, що вживав слабоалкогольні напої.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній відмовився.

На пропозицію проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, ОСОБА_1 відмовився.

Також, на відеозапису зафіксовано повідомлення останнього про те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено порядок його розгляду в суді.

Отже, поведінка ОСОБА_1 була спрямована на відмову від проведення огляду на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, відповідно до встановленого ст. 266 КУпАП двохгодинного періоду для здійснення огляду з моменту встановлення для цього підстав.

Відповідно, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, на спростування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує про те, що як вбачається із долучених відеозаписів, записаних на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудну камеру працівника поліції, транспортний засіб марки « ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився посередині автошляху, тим самим перекриваючи рух іншим транспортним засобам, які рухаються по тій ж самій полосі руху та ускладнював рух по правій смузі дороги. Таке розташування транспортного засобу додатково свідчить про те, що вказаний транспортний засіб був зупинений під час руху посеред дороги водієм, який мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який пояснював, що це він керував автомобілем, а ОСОБА_1 , був на місці пасажира, а потім коли авто зламалося, то ОСОБА_2 вимушений був залишити авто і ОСОБА_1 в автомобілі, а сам поїхав попутним транспортом в село за допомогою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення останнім вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції грубо порушено його право на захист, оскільки розгляд справи проведено у його відсутності та захисника, апеляційний суд не приймає до уваги, заважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, надійшли до провадження судді 18.01.2023, а розглянута була 12.01.2024, тобто фактично суд першої інстанції не мав можливості розгляну справу тривалий час, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не отримувала судові повістки. Окрім цього, суддею було здійснено низку запитів до ряд військових частин, з метою визначення місце служби ОСОБА_1 та належного його повідомлення про час, дату та місце судового розгляду складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом було вичерпано всі можливості для забезпечення належного сповіщення ОСОБА_1 про судовий розгляд матеріалів, складених відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протягом тривалого часу перебування на розгляді в суді вказаних матеріалів, лише 12.01.2024 ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення судового розгляду, яке не було задоволено судом, враховуючи вимоги КУпАП, яким передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, жодних доказів, які б підтверджували неможливість участі ОСОБА_1 чи його захисника - адвоката Пось С.Г. у розгляді справи, суду першої інстанції не надано, в зв`язку з чим суд правильно вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином рішення суду першої інстанції про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, прийнято відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта в частині незаконності постанови судді про зупинення провадження у справі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказане не спростовує доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.