Справа №588/2123/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/321/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 588/2123/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 17.11.2023, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Кудіна О. М.

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки він т/з не керував, від проходження огляду не відмовлявся, що підтверджується показаннями двох свідків, т/з зупинений не був, поліцейські приїхали на місце події через значний проміжок часу, протокол складено більше ніж через дві години, копію протоколу йому вручена не була, копію акта огляду не отримував, направлення на проведення медичного огляду йому не вручалось, відеозапис не є безперервним.

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 17.11.2023 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладений штраф у розмірі 17000 грн із позбавленням права керувати т/з строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_4 30.09.2023 о 20:45 у м. Тростянець по вул. Грушевського, 110 керував т/з Audi-80 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 або в медичному закладі відмовився, чи порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Кудіна О. М., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, а провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 008321 від 30.09.2023, суддя суду першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_4 керував т/з із явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_5 , який підтвердив викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо факту керування ОСОБА_4 т/з.

- відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських, згідно яких поліцейськими було запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я, на що останній агресивно висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, вів себе непристойно і аморально, намагався вдарити одного з працівників поліції. Після цих дій до ОСОБА_4 були застосовані кайданки. Факт керування т/з ОСОБА_4 жодного разу не заперечував та не повідомляв, що водієм т/з був хтось інший.

На вказаному вище відеозаписі також зафіксовані й пояснення інших присутніх біля господарства осіб про те, що вони бачили як ОСОБА_4 приїхав, постукав у хвіртку, потім поїхав та знову повернувся і став стукати у хвіртку.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з огляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП) не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення дотримані працівником поліції при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про відсутність доказів керування ним т/з, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема показаннями свідка ОСОБА_5 , відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, згідно яких ОСОБА_4 не заперечував, що керував т/з.

Дослідженими в судовому засіданні доказами спростовуються і твердження апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, оскільки згідно відеозапису з нагрудних камер працівників поліції 30.09.2023 о 21:09 на пропозицію пройти огляд ОСОБА_4 виражався нецензурною лайкою, вів себе зухвало та аморально, на зауваження поліцейських не реагував, а потім о 21:11 сказав, що продує Драгер, але вже о 21:15 намагався вдарити поліцейського.

Оцінюючи зазначені вище обставини і поведінку ОСОБА_4 , суддя суду першої інстанції дійшов цілком правильного висновку, що ОСОБА_4 керував т/з, а показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовано не узяв до уваги через їх суперечливість.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про відсутність безперервного відеозапису обставин події, оскільки відеозапис застосовується працівниками поліції виключно для фіксації певних обставин, зокрема відмову водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому надані працівниками поліції відеозаписи є належним та допустимим доказом. Тобто, вказаним вище Порядком закріплене правило фіксації саме відмови водія від огляду на стан сп`яніння, а не будь-яких інших подій, які не мають відношення для встановлення складу конкретного правопорушення.

Через поведінку ОСОБА_4 процедура складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення була проведена у відділенні поліції, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Що стосується письмового клопотання захисника Кудіна О. М. про зупинення провадження у справі через знаходження ОСОБА_4 у лавах ЗСУ по мобілізації, то апеляційний суд вважає його необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП напряму не врегульований порядок зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення (ст. 268, 294 КУпАП), у тому числі і у зв`язку з мобілізацією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, незважаючи на те, що така норма існує у КПК (ст. 335 КПК), згідно якої у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування обвинуваченого на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження з метою максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації.

Разом з тим, таке зупинення судових справ може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед особи, яка притягається до відповідальності, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, апеляційний суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.

Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, п. 1 ст. 6 якої надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (рішення ЄСПЛ у справі «Вемхофф проти Німеччини», заява № 2122/64), тому зміст та форма провадження у справах про адміністративне правопорушення в умовах воєнного стану повинні відповідати основним (загальним) засадам судочинства, передбачених у Конституції України та ЗУ «Про судоустрій і статус суду», що на переконання апеляційного суду дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження, ураховуючи при цьому реальну можливість ОСОБА_4 брати участь в судових засіданнях, виходячи із роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади тощо.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 17.11.2023 відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Відмовити захиснику КУДІНУ О. М. в задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов