Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/83/24
Провадження № 3/382/177/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., за участю особи яка притягується до адміністратвиної ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшли надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин та відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП справу про адміністративне правопорушення № 382/83/24 (провадження № 3/382/177/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 382/84/24 (провадження № 3/382/178/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП необхідно об`єднати для спільного розгляду.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937846 від 11.01.2024 року "10.01.2024 близько 23 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 перебув. в нетверезому стані, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство (висловлювався її бік нецензурною лайкою, образливими словами), дані дії відбувались в присутності неповнолітньої ОСОБА_3 2009 р.н., яка стала очевидцем психологічного насилля, внаслідок чого могло бути завдана шкода психологічному здоров`ю дитини (ЄО160), чим вчинив праопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП."

Крім цього, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937527 від 11.01.2024 року "10.01.2024 близько 23 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в бік матері в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив праопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП."

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що психологічного насильства безпосередньо відносно матері не вчиняв, а фактично посварився з її співмешканцем. Потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що безпосередньо відносно неї психологічного насильства ОСОБА_1 10.01.2024 року не вчиняв, нецензурною лайкою не ображав, він в цей день та час посварився з її співмешканцем, вони з`ясовували стосунки, а вона їх розбороняла.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи, з огляду на практику ЄСПЛ, було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Тобто, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, мають бути особи, якщо не родичі, то такі, які спільно проживають однією сім`єю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у п. 3 ч. 1 ст. 1 визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п. "b" ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису .

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений; неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення термінового заборонного припису. Суб`єкт загальний - фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд враховує, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та економічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Отже, самі по собі, зокрема, крики та словесні образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише в тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, а дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937846 від 11.01.2024 року "10.01.2024 близько 23 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 перебув. в нетверезому стані, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство (висловлювався її бік нецензурною лайкою, образливими словами), дані дії відбувались в присутності неповнолітньої ОСОБА_3 2009 р.н., яка стала очевидцем психологічного насилля, внаслідок чого могло бути завдана шкода психологічному здоров`ю дитини". Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937527 від 11.01.2024 року "10.01.2024 близько 23 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в бік матері в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 ".

Разом з тим, обставини, описані у протоколах, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях особи складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки із них не вбачається як умисних дій такої особи, спрямованих саме на завдання шкоди, так і того, що висловлювання нецензурною лайкою викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоду її психічному здоров`ю.

При цьому, потерпіла в судовому засіданні прямо зазначила, що ОСОБА_1 в зазначений у протоколах день та час домашнє насильство психологічного характеру відносно неї не вчиняв, нецензурною лайкою відносно неї не висловлювався та не ображав. В ОСОБА_1 виник конфлікт та сварка з її співмешканцем, вони з`ясовували стосунки, а вона їх розбороняла.

Суд звертає увагу на те, що не вважається домашнім насильством вчинений між особами звичайний конфлікт (сварка), який за своїм характером був лише зіткненням їх протилежних інтересів і поглядів, напруженням і крайнім загостренням їх відносин та наявних між ними суперечностей, що може супроводжуватися взаємними докорами і образами але без наміру завдати шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.

Форма оцінки ризиків від 10.01.2024 року містить такі відомості: чи вдалося поліцейському провести спілкування/бесіду - "так"; чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями - "так"; чи кривдник має наркотичну залежність або зловживає наркотичними напоями - "так"; на всі інші питання форми проставлено "ні"/"без відповіді", тож залишається незрозумілим, яким саме ризикам надавалася оцінка органом поліції під час складення протоколу.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати адміністративні матеріали за № 382/83/24 (провадження № 3/382/177/24), № 382/84/24 (провадження № 3/382/178/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в одне провадження під загальним № 382/83/24 (провадження № 3/382/177/24).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський