Справа № 752/1421/24
Провадження №: 3/752/1749/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 07.01.2024 року о 00 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Юрія Смолича, буд. 6а, керувала транспортним засобом «Lincoln MKZ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та поведінка. що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, вказала, що не керувала автомобілем, а просто в ньому сиділа.

Захисник ОСОБА_1 - Ничик А.В. в судовому засіданні просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діяї події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтувала тим, що направлення на проведення огляду виписано о 00 год. 25 хв., пізніше ніж складено протокол, в матеріалах справи відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння, на відео не видно всіх обставин, які вказано в протоколі, відеозйомка проводилась не безперервно, на відео не зафіксовано як ОСОБА_1 керує транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 була на пасажирському сидінні. Захисник вказує, що останній не роз"яснили прав та не пропонували пройти огляд і ОСОБА_1 не висловлювала незгоду проходити огляд та ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, а тому, на думку захисника, є всі підстави для закриття провадження у справі. Захисник заявила клопотання про допит свідка сусіда та чоловіка ОСОБА_2 .

Судом було відмовлено в допиті свідка сусіда ОСОБА_1 , оскільки така особа не була зафіксована на відео та не фігурує в матеріалах справи, а тому фактично не є свідком подій відмови від проходження огляду ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в той день з ОСОБА_1 вони випивали, потім він її приревнував та вона вибігла з дому. Вказав, що не бачив як ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ОСОБА_1 не роз"яснили прав та не пропонували пройти огляд, повністю спростовується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 переслідують на службовому автомобілі патрульні поліцейські, які помічають, що, після того як ОСОБА_1 зупинила авто, остання пересідає на пасажирське сидіння. Крім того, ОСОБА_1 не оспорювала факт керування нею транспортним засобом під час її зупинки на початку розмови з поліцією, вказаний факт на відео підтверджував і її чоловік. Крім того, на ОСОБА_1 було складено постанову за керування транспортним засобом в темну пору доби з вимкненим світлом та не надала посвідчення водія відповідної категорії. Також з відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про виявлені у неї ознаки алкогольного сп"яніння, роз"яснюють ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп"янніння на місці та у лікаря-нарколога, роз"яснюють ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду, проте ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду як на приладі "Драгер", так і у лікаря-нарколога.

Вказівку захисника про те, що ОСОБА_1 направлення на проведення огляду виписано пізніше ніж складено протокол та матеріалах справи відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння, суд вважає слушною, проте вказане не впливає на встановлений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 та її чоловіку було роз"яснено, що остання не вправі до повного витверезіння сідати за кермо, а автомобіль повинен стояти у місці, де він запаркований.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко