Справа №950/3242/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап В. М.
Номер провадження 33/816/333/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Баришевої А.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Васильця С.О., розглянувши, в режимі відео конференції, у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Васильця С.О. на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 24 жовтня 2023 року близько 00 год. 41 хв. у м. Лебедин по вул. Новопанасівська, 2, керував автомобілем ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовся, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Василець С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в супереч положенням ч. 1 ст. 268 КУпАП, суддею істотно порушено права та законні інтереси ОСОБА_1 , оскільки розгляд матеріалів справи було проведено у відсутність останнього. Так, на час судового розгляду ОСОБА_1 проходив службу в ЗС України та мав намір особисто приймати участь у судовому засіданні, надати пояснення по суті.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку.

Так, із долучених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні, коли до автомобіля підійшли працівники поліції, а тому останній не може вважатися водієм, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

У порушення вимог Інструкції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, не складався, а другий примірник останньому не вручався. Долучений до матеріалів справи акт не містить відомостей про особу, стосовно якої він складався, дата його складання.

Також, працівниками поліції всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції не складалося у присутності ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я для проходження ним огляду на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність підстав стверджувати факт про відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку.

Протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений у відсутності двох свідків, тобто фіксування відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння проводилось з порушенням вказаних вище норм процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, наявність істотних порушень вимог чинного законодавства при складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо начебто вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність сукупності належних, допустимих, беззаперечних доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням приписів п. 1 ст. 247 КУпАП, постанова судді має бути скасована, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника Васильця С.О., який подану апеляційну скаргу підтримав та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2023 серії ААД № 009943;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора «Alcotest Dragger 6820»;

- відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудних камерах працівників поліції вбачається, як на вул. Новопанасівська, 2 в м. Лебедин був зупинений автомобіль «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Працівниками поліції водія вказаного автомобіля було проінформовано про причину зупинки, а саме керування транспортним засобом в комендантську годину.

Окрім того, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Після вказаних дій, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або ж проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Крім того, на відеозапису зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 про те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено порядок його розгляду в суді.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовується долученими відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції.

Так, на записі від 00:41 год., вбачається як працівник поліції підходить до автомобіля ВАЗ 2121, у цей час ОСОБА_1 знаходячись на місці водія, швидко пересаджується на задні пасажирські місця.

Оскільки вікна даного транспортного засобу не тоновані, дії ОСОБА_1 після зупинки автомобіля, чітко вбачаються на долученому відеозапису, а тому сумнівів щодо керування ВАЗ 2121 саме ОСОБА_1 у апеляційному суді, відсутні.

Інший чоловік, котрий сидів на передньому пасажирському місці, різких рухів не робив та не вчиняв дії, спрямовані на зміну місця водія.

Твердження апелянта про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, працівниками поліції не складався у присутності ОСОБА_1 , є необґрунтованими зважаючи на наступне.

Відповідно до норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено складання акту огляду та долучення його до протоколу, видача водієві, в разі проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів.

У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру, а тому обов`язковість складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, приписами вказаного підзаконного нормативного правового акту не передбачено.

Крім того апеляційний суд не вбачає підстав для визнання долученого акту не належним доказом, оскільки вказаний документ складений на бланку Додатку 2 вказаної Інструкції, із заповненням всіх даних.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння значення для встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не має, оскільки відносно останнього складено протокол саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого диспозицією вказаної статті КУпАП.

Твердження апелянта про порушення норм ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки положення вказаної норми закону не вимагають обов`язкової участі свідків у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, проведенням огляду в даному випадку є, як проведення огляду на стан сп`яніння, тобто проходження особою відповідно процедури на становлення наявності або відсутності перебування її в стані сп`яніння, так і відмова водія від проходження такого огляду. Отже, окремою процедури фіксування проходження огляду та відмови від проходження такого огляду діючими нормами закону не передбачено.

Щодо доводів захисника про не дотримання працівниками поліції п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103, апеляційний суд вважає їх невірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Так, постановою КМ України від 20.01.2023 № 57 «Про внесення змін до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», пункт 8 було викладено у новій редакції:«у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляд». Відтак, зміст п. 8 Порядку повністю дублюється із змістом норми ч. 2 ст.266 КУпАП, та не суперечать один одному.

Доводи захисника Васильця С.О. про те, що судом першої інстанції грубо порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи проведено за відсутності останнього, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки останній знав, що протокол про адміністративне правопорушення знаходиться на розгляді в Лебединському районному суді Сумської області, про що свідчать наявні у матеріалах справи заяви захисника про відкладення судового розгляду, зупинення провадження. Окрім того, відповідно до протоколу судового засідання, вбачається, що справа була розглянута суддею 23 листопада 2023 року за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Васильця С.О.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином рішення суду інстанції про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який проходить військову службу в Збройних Силах України, та за участі в судовому засіданні його захисника - адвоката Васильця С.О., прийнято відповідно до вимог ст. 268 КУпАП та порушення права на захист не вбачається.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Васильця С.О., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.