Справа № 372/4115/24
Провадження № 3-1275/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 серпня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого двірником, РНОКПП суду не відомо,

за ч. 1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

19.07.2024 року о 18:50 год. в Обухівському р-ні, с. Григорівка, вул. Г.Майдану, 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незв`язна мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ,а також у лікаря-нарколога Обухівської БЛІЛ, водій відмовився у встановленому законом порядку з відео фіксацією на нагрудну бодікамеру.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, відповідно до його пояснень керування транспортним засобом здійснювала його дружина ОСОБА_2 , в зв`язку із чим поліція вирішила скласти протокол відносно нього йому незрозуміло.

Допитана за ініціативою ОСОБА_1 в якості свідка в судовому засіданні громадянка ОСОБА_2 стверджувала, що саме вона керувала транспортним засобом, потім на прохання чоловіка ОСОБА_1 вони зупинилися біля магазину, де до них і під`їхала поліція, представники якої звинуватили її чоловіка в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про неправдивість показань, як безпосередньо ОСОБА_1 так й свідка ОСОБА_2 з огляду на наступне.

По-перше, як з`ясувалося під час перегляду відеозапису автомобіль належний ОСОБА_1 був заблокований громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , водіями транспортного засобу, відносно яких останній вчинив дії, які водії розцінили як створення аварійної ситуації на дорозі. Саме ці водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликали поліцію і стверджували, що водієм ТЗ був саме ОСОБА_1 , а не його дружина.

Також суд звернув увагу на відповідь ОСОБА_1 на запитання суду про відсутність в нього тонування вікон. Тобто, це свідчить, що очевидці подій мали моджливість розгледіти особу водія під час керування ТЗ.

Від роз`ясненого судом права клопотати про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . в судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився.

Із врахуванням інформації, відображеної на відеозаписі, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 , яка задля спростування пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначила, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля через водійські двері, перелізши через неї, яка займала місце водія, так як пасажирські випадково заблокувалися.

Ці показання з огляду на іншу сукупність доказів суд оцінює як неправдиві та такі, що спрямовані виключно на сприяння ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, актом фактичної перевірки та іншими матеріалами справи, а також узгоджуються з поясненнями осіб - очевидців, відеозаписом.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю необхідним призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф стягнути на користь держави (Отримувач коштівУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, Код отримувача (код за ), Банк отримувача:Казначейство України(ЕАП), Номер рахунку (IBAN):UA0010001, Код класифікації доходів бюджету:21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави у розмірі605,60грн., які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Г.В.Висоцька