№ апеляційного провадження: 33/824/276/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Клепа Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Малиневського Павла Петровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Малиневський П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. З моменту зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції велась безперервна відеофіксація події на бодікамери поліцейських, тому необхідності у присутності свідків не було. ОСОБА_1 не проти був пройти огляд разом з поліцейським, про що неодноразово йому казав, однак останній наголошував саме на необхідності присутності ще двох осіб. Позиція водія у даній ситуації цілком зрозуміла, оскільки він хотів уникнути зайвих розмов про себе серед інших людей. Тобто ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці його зупинки, без залучення свідків, як того і вимагає закон. Відтак, склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Малиневський П.П., прокурор не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 066273, в якому зазначено, що 08 серпня 2023 року о 20 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Героїв Упа, 90, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» та у лікаря-нарколога водій категорично відмовився у присутності двох свідків., чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розписка ОСОБА_4 про те, що він зобов`язався доставити автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Біла Церква, вул. Учгоспна, 3, рапорт працівника поліції та CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку, проте,ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав. Жодних заперечень на те, що він не керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 9).

ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 про те, що останній погоджувався пройти огляд, але відмовився лише тому, що його примушували його проходили при свідках, судом оцінюються критично, та розцінюються такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та спростовуються переглянутим відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому чітко зафіксовано як працівник поліції неодноразово пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння без залучення свідків, однак водій уникає такого огляду та намагається вирішити питання незаконним шляхом.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліціївбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції в повному обсязі було роз`яснено його права і обов`язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 були не зрозумілі роз`яснені йому права і обов`язки.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 066273 від 08 серпня 2023 року в графі «пояснення особи, яка притягається до відповідальності, по суті порушення» вказав, що не вважає, що дії працівників поліції були до нього правомірні, а також свідків залучено без їхньої згоди, що на думку захисника свідчить про не визнання ОСОБА_5 своєї вини, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував дії працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Малиневського П.П., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Малиневського Павла Петровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська