Провадження 3/127/8135/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

03.10.2024 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Гончарем А.П. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142112. З даного протоколу вбачається, що «03.10.2024 о 18 год. 00 хв. у м. Вінниця по вулиці Хмельницьке шосе, 48, на перехресті вулиць Хмельницьке шосе-Трамвайна-Анастасії Медвідь, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну не надав дорогу транспортному засобу «Porshe Macan GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого трапилось їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.11 ПДР України», вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав. Зазначив, що ДТП сталася з його необережності, настання таких наслідків він не бажав й умислу не мав.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в протоколі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, настає адміністративна відповідальність.

Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142112 від 03.10.2024 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Так, відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення суду надана схема місця ДТП, у якій чітко зафіксовано розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, а також виявлені на автомобілях механічні пошкодження.

Таким чином, судом встановлено, що 03.10.2024 о 18 год. 00 хв. у м. Вінниця на перехресті вулиць Хмельницьке шосе-Трамвайна-Анастасії Медвідь, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА К5», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги не надав дорогу транспортному засобу «Porshe Macan GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , який перетинав дане перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого допустив із ним зіткнення.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку із наслідками спричинення механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, а тому його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142112 від 03.10.2024, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , та потерпілої ОСОБА_2 , які містяться у матеріалах справи, а також й їх усними поясненнями наданими в судовому засіданні.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; раніше до адміністративної відповідальності не притягався; місце ДТП не залишав. Грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування правом керування транспортними засобами - відсутнє. Внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення негативних наслідків для інших осіб не настало, а обставини, які обтяжували б відповідальність ОСОБА_3 , відсутні. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Враховуючи тимчасове вилучення поліцейським посвідчення водія на підставі ст. 2651 КУпАП, посвідчення підлягає поверненню ОСОБА_1 після виконання ним постанови суду про накладення адміністративного стягнення згідно п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1086.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ст.ст. 124, 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.

Тимчасово вилучене посвідчення водія після виконання ОСОБА_1 постанови суду про накладення адміністративного стягнення підлягає поверненню.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: