ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1450/24
провадження № 3/753/1088/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

18 січня 2024 року о 17-й годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри, а саме словесно погрожував, штовхав, виражався нецензурними словами, чим своїми діями завдав психологічного болю.

Крім того, 18 січня 2024 року о 17-й годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку з сестрою під час якої ображав нецензурними словами та погрожував в пристуності неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні не визнав, суду показав, що у них з сестрою помер батько. Сестра взяла у нього свідоцтво про смерть батька, але не хотіла повертати, щоб він не вступив у спадщину. Тому він викликав працівників поліції. Вказав, що його оговорили.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що все що говорить ОСОБА_1 неправда. 18.01.2024 року ОСОБА_1 вів себе неадекватно.

Допитана в судовому засіданні свідок інспектор СПДН ВП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_4 суду показала, що прибула на виклик домашнього насильства в складі мобільної групи. Громадянка ОСОБА_3 , повідомила, що її брат вчиняє домашнє насильство в присутності малолітньої дитини. ОСОБА_1 говорив, що нічого не вчиняє, але дитина говорила інше. Коли оформляли протокол ОСОБА_1 бігав по квартирі, кричав.

Допитаний в судовому засіданні свідок інспектор СПДН ВП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_5 суду показав, що 18.01.2024 року приїхав на виклик 102. Заявниця повідомила, що брат вчиняє відносно неї домашнє насильство. Відносно ОСОБА_1 був складений протокол. З метою уникнення подальшого конфлітку, заявницю було поміщено до кризової кімнати.

Крім того, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається як прибувши на місце події працівники поліції оформляють протокол про адміністративне правопорушення, відбирають пояснення у заявниці.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_3 , свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнєнасильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини 1 вказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З урахуванням обставин, зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення, наданих пояснень потерпілої та свідків з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Враховуючи особу правопорушника, обставини скоєного в присутності малолітньої дитини, особу ОСОБА_1 , що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2023 року (а.с.8-9), відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з направленням ОСОБА_1 як особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 39-1, 173-2, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в дохід держави.

Направити ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11/.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба