Провадження №: 3/752/254/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 січня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, -

встановив:

08 листопада 2023 року о 10 год 40 хв ОСОБА_1 по вул. Наддніпрянське шосе у м. Києві поряд із станцією метро «Видубичі» здійснював перевезення пасажирів на замовлення на транспортному засобі «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2 без отримання відповідних дозвільних документів на здійснення такого виду господарської діяльності, чим порушив вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату та час проведення розгляду справи був повідомлений у порядку, передбаченому ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомила.

Захисник ОСОБА_2 не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. В обґрунтування клопотання посилався на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 08 листопада 2023 року о 10 год 40 хв ОСОБА_1 по вул. Наддніпрянське шосе у м. Києві поряд із станцією метро «Видубичі» здійснював перевезення пасажирів на замовлення на транспортному засобі «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2 , без отримання відповідних дозвільних документів на здійснення такого виду господарської діяльності.

У якості доказів винуватості ОСОБА_1 до протоколу долучено відеозапис з нагрудних камер посадових осіб відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті.

Так, з даних відеозапису з нагрудних камер посадових осіб відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті, на якому захисник ОСОБА_2 впізнав ОСОБА_1 встановлено, що на початку відеозапису працівники Укртрансбезпеки підходять до водія транспортного засобу «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2 , який припаркований на зупинці неподалік від Центрального автовокзалу у м. Києві, поряд з яким знаходився водій. Особу водія встановлено, як ОСОБА_1 . Також поряд із зазначеним транспортним засобом знаходилися пасажири з багажем. Під час огляду транспортного засобу «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2 були виявлені трафарети, на яких зображено маршрут руху транспортного засобу. У ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 зазначив, що тридцять років тому, був зареєстрований як приватний підприємець, але на даний час підприємницьку діяльність припинив. Також він зазначив, що мав ліцензію на перевезення пасажирів, але строк її дії закінчився, і він її не продовжив. Зміст бесіди ОСОБА_1 і працівників Укртрансбезпеки свідчить про те, що ОСОБА_1 здійснює перевезення пасажирів, оскільки таким чином заробляє собі на життя та вважає не обов`язковим отримувати ліцензію на такий вид господарської діяльності, оскільки має страховку та у країні оголошено воєнний стан.

Досліджений відеозапис дійсно не містить зафіксованого факту надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів, між тим зміст його бесіди із уповноваженими особами відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті, розташування транспортного засобу на зупинці поряд із Центральним автовокзалом у м. Києві поряд із наявність пасажирів із багажем поряд з його транспортним засобів, трафаретів із маршрутом руху у салоні транспортного засобу доводить факт того, 08.11.2023 о 10 год 40 хв на вул. Наддніпрянське шосе у м. Києві поряд із станцією метро «Видубичі» ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на замовлення на транспортному засобі «Mercede-Benz», н.з. НОМЕР_2 без отримання відповідних дозвільних документів на здійснення такого виду господарської діяльності. Тобто факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів на замовлення на транспортному засобі «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2 без отримання відповідних дозвільних документів на здійснення такого виду господарської діяльності у зазначені в протоколі день, час та місці доводиться непрямими доказами, що відповідає загальним принципам доказування та правилам оцінки доказів, визначених у ст. 252 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Водночас, ч. 3 ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

При цьому наведеним законом передбачено надання послуг з перевезення пасажирів різних видів: для регулярних, спеціальних, не регулярних пасажирських перевезень, також перевезень на замовлення, таксі, тощо, в залежності від чого у ст. 39 цього Закону визначений перелік документів, які мають бути наявні у водія.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні. Для здійснення, як регулярних, так і нерегулярних режимів організації перевезень, автомобільні перевізники та водії автобусів повинні мати певний пакет дозвільних документів.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково - касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду ( крім міських перевезень), інші документи передбачені законодавством України. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водіїв автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України. Цією ж законодавчою нормою встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), передбачена частиною 1 статті 164 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, за ознаками провадження господарської діяльності у сфері пасажирських перевезень без одержання документів дозвільного характеру на здійснення такого виду господарської діяльності (відповідних дозвільних документів на перевезення пасажирів за вказаним маршрутом, договору із замовником транспортних послуг, документів про сплату транспортних послуг тощо).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34- 35 КУпАП, судом не встановлено. Тому суд вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як штраф, а також відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст.9, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 164, ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.