Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

2 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузьміна Є.О. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Тбіліська, Краснодарський край, Російська Федерація, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 1 січня 2024 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_1 на просп. Леоніда Каденюка, 22 в м. Києві керував автомобілем "Mitsubishi Lancer" д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager" 0,41 ‰.

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. вказує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Разом з тим, у справі відсутні докази, які б доводили, що ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин керував транспортним засобом, а долученим записом портативного відеореєстатора поліцейського цей факт не зафіксовано.

З огляду на викладене захисник, посилаючись на положення ст.62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 08 годину 43 хвилини 01.01.2024 рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 0,41 ‰; розписці ОСОБА_1 , який засвідчив факт відсторонення його від керування транспортним засобом; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 участь у розгляді справи не брав, в суді апеляційної інстанції пояснив, що, крім нього, в автомобілі було ще три особи, проте на підставі ст.63 Конституції України відмовився відповідати на запитання, чи керував він транспортним засобом, і хто саме керував транспортним засобом.

Між тим, відеозаписом зафіксовано, що о 08 годині 42 хвилини автомобіль "Mitsubishi Lancer" стоїть у крайній лівій смузі проїзної частини, і поліцейський спілкується з водієм, який знаходиться у салоні. Після цього водій за вказівкою поліцейського переміщує автомобіль у крайню праву смугу, поліцейський підходить до колеги і повідомляє про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння. Дійсно, в цей час ракурс відеореєстратора не охоплює особу, яка перебуває за кермом. Однак цілком зрозумілою є та обставина, що поліцейський висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння саме водієві. В подальшому під час огляду та в процесі спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не висловлює жодних заперечень щодо того, що саме він є водієм, і погоджується з результатом огляду.

А тому доводи в апеляційній скарзі про відсутність у матеріалах справи доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, безпідставні.

Таким чином винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн