справа № 492/967/24
провадження № 3/492/557/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді Варгаракі С.М.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Іовчева Д.Ф.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

13 липня 2024 року, о 20 год. 20 хв., ОСОБА_2 , по вул. Центральна, с. Мирнопілля Болградського району Одеської області, керував мотоциклом марки «Forte», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме «Драгер», згідно з яким в крові ОСОБА_2 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,51 ‰, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягуваний ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що він не їхав, оскільки в мотоциклі закінчилося пальне.

Захисник-адвокат Іовчев Д.Ф. просив адміністративну справу у відношенні ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та недоведеністю вини, оскільки відеозапис не є безперервним та не доводить факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши додані до нього матеріали, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 469990 від 13 липня 2024 року;

- відеозаписами з нагрудного відео реєстратора № NS-3939 та реєстратора автомобіля, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 13 липня 2024 року водій ОСОБА_2 розпочав рух на мотоциклі марки «Forte», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед тим, як сів за кермо випив алкогольне пиво, продув алкотестер «Драгер», згідно з яким в крові ОСОБА_2 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,51 ‰. Заперечень щодо процедури огляду та дій поліцейських під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не висловлював.

- письмовими поясненнями самого притягуваного ОСОБА_2 , згідно з якими 13 липня 2024 року на мотоциклі «Forte», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , поїхав до магазину, де випив 2 пляшки алкогольного пива, після чого сів за кермо свого мотоцикла, рухаючись по вул. Центральна, с. Мирнопілля Болградського району Одеської області, його зупинили співробітники поліції. З керуванням в стані алкогольного сп`яніння згоден.

- результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого в крові ОСОБА_2 зафіксована концентрація алкоголю 0,51 ‰.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію вчиненого адміністративного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_2 .

Відеозаписи, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і відтворюють обставини події, яка відбулися 13 липня 2024 року, о 20 год. 20 хв., по вул. Центральна, с. Мирнопілля Болградського району Одеської області, суд вважає належними та допустимими доказами. Такі відеозаписи, незважаючи на місцями низьку якість звуку, все ж таки надають можливість, зокрема, конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є належними та допустимими доказами і жодних сумнівів у своїй достовірності у суду не викликають.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що патрульним поліцейським було зупинено мотоцикл під керуванням водія ОСОБА_2 та проведено огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису.

За вказаних обставин, доводи ОСОБА_2 про те, що він не мав статусу водія, не керував транспортним засобом, мотоцикл не перебував в русі, його не було зупинено поліцейськими, розцінюються судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності, а тому не заслуговують на увагу.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_2 . При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Даних про те, що ОСОБА_2 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи також не містять.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд вважає належним та допустимим доказом, який містить інформативний, позбавлений упередження характер, є послідовним і містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Таким чином, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 щодо не керування мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, а розцінює їх як спробу уникнути відповідальності останнього за частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 13 липня 204 року під час подій, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, не перебував у стані алкогольного сп`яніння та/або не керував транспортним засобом, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суду не надано.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених частинами 1, 2 статті 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що жодного доказу на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 469990 від 13 липня 2024 року, ОСОБА_2 не надано.

Таким чином, провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими судом.

При накладенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

Також, суддя, при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 враховує, що вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за статтею 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

ОСОБА_2 повинен був розуміти, що відаючи за кермо в стані алкогольного сп`яніння, поставив у небезпеку кожного потенційного учасника дорожнього руху, а також інших людей, які могли перебувати поряд з проїжджою частиною по напрямку руху автомобіля.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення; особу правопорушника ОСОБА_2 вік, соціальне положення; ступінь його вини та ставлення до вчиненого; відсутність обставин пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність під час вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення ним нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно з статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 34, 35, 40-1, 130, 221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна; у разі примусового виконання постанови з нього стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://ar.od.court.gov.ua/sud1502/gromadyanam/rekvizit/ та https://ar.od.court.gov.ua/sud1502/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.