Справа № 456/2549/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1404/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Турчак Марини Валеріївни з доповненнями до неї адвоката Ткачука Андрія Юрійовича на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2024 року,

з участю

захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ткачука А.Ю.

в с т а н о в и в:

цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно постанови судді, 06 травня 2024 року о 05 год. 17 хв. в м. Стрий по вул.Вокзальній, 18, Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Master» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. з доповненнями до неї адвокат Ткачук А. покликаються на те, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а також прийнятою із значними порушеннями процесуального та матеріального права. Адвокат Ткачук А. зазначає, що суддею районного суду залишено поза увагою те, що відеозапис події небезперервний, відтак, не може вважатися належним та допустимим доказом. Звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка на конкретний технічний пристрій, з допомогою якого здійснювалася відеофіксація відображених в протоколі подій. Стверджує, що на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважає, що процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена з істотним порушенням Порядку №32 та вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 військовослужбовець і проводити такий огляд повинен не працівник поліції, а посадова особа уповноважена на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром військової частини.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2024 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови він не отримував, а захисник ознайомилася з такою лише 18 вересня 2024 року з веб-сайту «Судова влада»; скасувати оскаржувану постанову, справу стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ткачука А.Ю. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, якими водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 798335 від 06 травня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом тесту на алкоголь від 06 травня 2024 року, який здійснювався за допомогою приладу Drager ARLJ- 0195 (результат тесту 0,32 ‰); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 травня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06 травня 2024 року, відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №798335 від 06 травня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Крім цього, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 ,. які містяться в матеріалах справи стосовно нього, такий зазначив що з результатом Драгеру згідний, вину свою визнає, оскільки вчора на Великдень випив трохи алкоголю.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на ст. 266-1 КУпАП, зокрема на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повинен проводитися начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром військової частини, оскільки останній являється військовослужбовцем ЗСУ, так, як правопорушник в стані сп`яніння не перебував на території військової частини, на вулиці, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, а як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимоги п. 2.9 а ПДР.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Ткачука А.Ю. в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи конкретизованих даних про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис порушення, то апеляційний суд не вбачає в даному випадку процесуального порушення, яке може вплинути на обставини події, оскільки норми КУпАП передбачають, що відеозапис проводиться із використанням спеціальних технічних засобів, без вказівки на те, що такі засоби повинні бути зазначені в протоколі.

Доводи апелянтів про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. з доповненнями до неї адвоката Ткачука А.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.