Справа № 358/54/24 Провадження № 3/358/166/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.10.2015 Богуславським РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: невідомий,

за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ВАБ № 976873, складеного ПОГ ГСВ ВП Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенантом поліції Карачун А.Т. зазначено, що 04 січня 2024 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , грубо висловлювалася в бік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посадовою особою дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дрібного хуліганства не визнала і пояснила, що 04 січня 2024 року дійсно мав місце конфлікт з ОСОБА_2 , який являється її бувшим чоловіком. Причиною конфлікту явилось те, що ОСОБА_2 з`явився до її власного будинку та намагався відкрити двері до будинку за допомогою сокири. Такі дії вчиняв в присутності неповнолітньої ОСОБА_3 , яка перебуває у неї під опікою. Під час цього конфлікту вона не висловлювалася нецензурною лайкою і громадський порядок не порушувала, що підтверджується відеозаписом, який проводила ОСОБА_3 на свій мобільний телефон. Крім того, вказала на те, що ОСОБА_2 не являється потерпілим, який відносно неї ніяких доказів не надав суду, а у всьому звинувачував її, неповнолітню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 принизливими словами. У цій справі вона ні в чому не винна і просить винести справедливе рішення. Вважає, що в цій події кривдником є ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 04 січня 2024 року він приїхав до свого будинку в АДРЕСА_1 . Потім з ОСОБА_1 відбулася обоюдна сварка. Він хотів зайти в будинок забрати свої речі та намагався потрапити до будинку, однак ОСОБА_1 його не впустила, після чого він викликав працівників поліції.

В судовому засіданні допитані в присутності соціального педагога Дибенецької гімназії Богуславської міської ради Київської області ОСОБА_6 неповнолітня ОСОБА_7 надала пояснення про те, що 04 січня 2024 року, за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , де вона проживає з опікуном, приїхав ОСОБА_2 , який є бувшим чоловіком їх баби. ОСОБА_2 намагався потрапити до будинку, намагався відкрити двері в хату сокирою, яку привіз з собою, хотів зламати замок у вхідних дверях, при цьому ображав їх та ОСОБА_1 . Всі дії ОСОБА_2 вона зафіксувала на мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні показання про обставини конфлікту.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи, відеозапис події від 04.01.2024, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку та громадської безпеки.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення є протиправне діяння у вигляді дрібного хуліганства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт працівника поліції Пасічного В.А. про реєстрацію заяви про домашнє насильство в ЄО за № 57 від 04.01.2024, пояснення ОСОБА_2 від 04.01.2024 та лист директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Богуславської міської ради Київської області Н.Коваль № 556 від 11.12.2023.

Натомість із досліджених матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство за вказаних обставин.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ВАБ №976873, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що вона: «04 січня 2024 року близько 14 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , грубо висловлювалася в бік ОСОБА_2 ».

Так, в своїх письмових поясненнях від 04.01.2024 ОСОБА_2 зазначив, що 04 січня 2024 року він прибув, щоб забрати свої речі до будинку колишньої дружини ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 та намагався зайти до будинку, однак ОСОБА_1 його не впустила, висловлювала в його бік погрози, тому він викликав поліцію. По прибуттю працівників поліції від написання заяви щодо неправомірних дій ОСОБА_1 відмовився.

Згідно листа директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Богуславської міської ради Київської області Н.Коваль № 556 від 11.12.2023, вбачається, що сім`я ОСОБА_1 знаходиться на обліку у «Центр надання соціальних послуг» з 10.06.2022, ОСОБА_1 є опікуном неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком продовжується конфлікт, під час якого ОСОБА_2 чинить психологічне насильство, щодо ОСОБА_1 та її підопічних дітей. Проводиться робота із приводу незалучення до конфлікту дітей.

В судовому засіданні було переглянуто наданий відеозапис події, що стосується обставин конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що мав місце 04.01.2024. З відеозапису не вбачається факт висловлювання ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 грубих слів, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Натомість саме ОСОБА_2 вів себе збуджено, висловлювався грубими та образливим словами на адресу ОСОБА_1 .

На даному відеозаписі видно, що ОСОБА_2 кричав на ОСОБА_1 та вимагав відкрити будинок, при цьому погрожував відкрити двері в будинку за допомогою сокири, яку привіз з собою та за допомогою якої спробував зламати запираючий пристрій.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП не було долучено будь-яких інших доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та відсутні докази на підтвердження її вини.

При вирішенні даної справи суд враховує роз`яснення Пленуму ВСУ, викладені у Постанові від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», у п. 3, зазначено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Таким чином, матеріали справи, що були досліджені в судовому засіданні, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стався на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли після розлучення.

Інших доказів, які б підтвердили наявність в діях ОСОБА_1 всіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04ECHR 14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, не підтверджується достатньою сукупністю допустимих доказів, передбаченими ст. 251 КУпАП України, оскільки з встановлених обставин не вбачається наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення мало місце 04.01.2024, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про відшкодування понесених нею витрат в сумі 907 гривень, і як вона пояснила це витрати на виготовлення ксерокопій документів, то чинний КУпАП не передбачає можливості такого відшкодування.

Керуючись ст.ст. 173, 283, 284, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подач і апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов