П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Турчак Марини Валеріївни, про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко Світлани Іванівни, від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

свою заяву ОСОБА_2 мотивувала, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки вважає, що суддя станом на 30 жовтня 2024 року не надає доступу до матеріалів судової справи для ознайомлення до початку розгляду справи, через що вона як захисник ОСОБА_1 була позбавлена можливості належним чином ознайомитися з матеріалами справи, зокрема з відеозаписами, які наявні в матеріалах справи, чим порушила не тільки права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а й її права як адвоката.

Повідомляє, що вона перебуває у м. Харків, що є значно віддалено від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та з моменту введення воєнного стану та початку ведення активний бойових дій на території України, відбуваються постійні обстріли міста Харкова та Харківської області, щодня надходять сповіщення про повітряну тривогу, тому вона як захисник ОСОБА_1 позбавлена можливості ознайомитися з матеріалами справи особисто в приміщенні суду.

Таким чином, оскільки ні керівник апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ні головуючий суддя по справі не в змозі забезпечити реалізацію прав сторони захисту на ознайомлення з матеріалами справи, то сторона захисту вимушена звернутися з заявою про відвід складу суду.

Захисник адвокат Турчак М.В. у заяві просила розгляд заяви про відвід судді проводити без її участі.

Суддя розглянув заяву про відвід за відсутністю судді ОСОБА_3 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Турчак М.В., оскільки вони про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, суддя може бути відведений від участі у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (п. 107, рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09 жовтня 2013 року, за заявою № 21722/11).

Наявність безсторонності відповідно до § 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству, і насамперед сторонам у процесі (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року за заявою № 4785/05).

Отже, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суддя зазначає, що обставини, які ОСОБА_2 зазначає, як на підставу вважати, що суддя Дорошенко С.І. є необ`єктивною та упередженою у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, фактично зводяться до відсутності письмових матеріалів справи та відеозапису по справі в системі «Електронний суд».

Так, відповідно до п. 124 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 у разі надходження заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи чи окремих документів у паперовій формі, що перебувають у такому суді, та долучає їх до матеріалів електронної судової справи.

Водночас, відповідно до пункту 126 вище вказаного Положення передбачено, що якщо в матеріалах справи містяться документи в електронній формі, суд має забезпечити ознайомлення з такими документами в приміщенні суду з використанням відповідних засобів інформатизації за наявності технічної можливості.

Тобто, до обов`язку суду при надходженні заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» належить забезпечення сканування відповідних матеріалів справи саме у паперовій формі.

Водночас, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що суддя Дорошенко С.І. листом від 07 жовтня 2024 року повідомила захисника адвоката Турчак М.В., що дані РНОКПП НОМЕР_1 внесені до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 357/14277/24. Крім того повідомлено, що можна ознайомитися з матеріалами в приміщенні суду та отримати копію диску з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу, в приміщенні суду.

Окрім того, аналогічний лист від 15 жовтня 2024 року надісланий захиснику адвокату Турчак М.В. та зокрема повідомлено про те, що 07 жовтня 2024 року дані внесені до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи та розгляд справи відкладено за клопотанням сторони захисту на 31 жовтня 2024 року на 08 годину 50 хвилин.

Таким чином, суддею установлено, що захисник адвокат Турчак М.В. має доступ до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП через особистий кабінет в системі «Електронний суд».

Окрім того, суд роз`яснив, що ознайомлення з документами в електронній формі забезпечується шляхом ознайомлення з такими документами в приміщенні суду.

З іншими заявами/клопотаннями захисник адвокат Турчак М.В. відносно ознайомлення із матеріалами справи не зверталась.

Тому, перешкод у ознайомленні захисника адвоката Турчак М.В. з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею не установлено.

Суддя вважає, що захисник адвокат Турчак М.В. не навела доводів, яким чином розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП впливає на об`єктивність та неупередженість судді Дорошенко С.І. під час розгляду вказаної справи.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви про відвід судді Дорошенко С.І. заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Отже, на підставі викладеного суддя вважає, що заява ОСОБА_2 є безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку із чим в її задоволенні належить відмовити.

Згідно із рішенням Конституційного суду України від 31 березня 2015 року № 1-7/2015, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього кодексу, про закриття справи.

Керуючись ст. 75, 76, 80 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Турчак Марини Валеріївни, про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко Світлани Іванівни, від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмовити.

Постанова в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІрина ДУБАНОВСЬКА