Справа № 152/55/24
П О С Т А Н О В А
Іменем України
18 березня 2024 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожна А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУПАП),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
1. 3 січня 2024 року о 17-58 год в м. Шаргород по вул. Героїв Майдану, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі КНП "Шаргородська міська лікарня", водій відмовився, що зафіксовано на відеозапис нагрудної бодікамери.
2. В судовому засіданні 13 березня 2024 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав. Пояснив, що 3 січня 2024 року він не керував транспортним засобом, а просто підійшов взяти з нього грошові кошти для того, щоб розрахуватися в магазині за квіти. Саме в цей час до нього підйшли працівники поліції. Спочатку попросили пред`явити документи, а тоді оглянули авто. Врешті запропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння. У зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 вважав, що у працівників поліції відсутні підстави вимагати у нього пройти огляд на стан сп`яніння. Відтак ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти такий огляд.
3. 18 березня 2024 року від адвоката Країла С.В. до суду надійшло клопотання, в якому він просив справу про притягнення до адміністративного відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. На думку захисника матеріали справи містять чотири відеозаписи, які не свідчить про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та не містять доказів, за допомогою яких можна було б встановити, на який технічний пристрій було здійснено вказані відеозаписи, оскільки відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення є не безперервний та постійно переривається, у зв`язку з чим його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, адже він не містить повної (з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення оформлення адміністративного правопорушення) інформації, як і не містить відомостей про те, на який технічний пристрій здійснювалась фіксація правопорушення. Жоден із відеозаписів не містить інформації про те, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом 3 січня 2024 року, а працівники поліції не перевірили факт наявності в останнього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким він нібито керував, що в свою чергу виключає доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім цього, на жодному із відеозаписів не зафіксовано момент складання адміністративного протоколу. Неповідомлення працівниками поліції про проведення зйомки являється порушенням вимог діючого законодавства з боку працівників поліції. Поліцейським автоматично було названо водію декілька ознак алкогольного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки нібито виявлених у ОСОБА_1 ознак такого сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису не вбачається, що у останнього мало місце тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя чи зіниць очей, його поведінка була адекватною, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж були адекватними. Обставини, які викладені в протоколі, не є дійсними та не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 немає, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення (а.с.27-31).
ІІ. Оцінка Суду.
4. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
5. Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП.
6. Зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 3 січня 2024 року (а.с.2), відповідно до якого на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотетсера «Драгер ARBL 0879» відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3 січня 2024 року (а.с.3), з якого видно, що ОСОБА_1 було видано направлення пройти огляд на стан сп`яніння в лікарняному закладі; фрагментами відеозапису на DVD-R диску (а.с.6), з якого видно, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, був зупинений та на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.
7. Крім цього, суд звертає увагу, що з досліджених в судовому засіданні фрагментів відеозапису, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 3 січня 2024 року по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород, а саме виїхав на вказану вулицю з повороту, не включивши відповідний покажчих руху. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було зупинено праівниками поліції. Під час розмови ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що зупинився купити квіти дружині. В ході подальшої розмови, коли ОСОБА_1 зрозумів, що йому пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, він почав заперечувати факт керування транспортним засобом. З відеозапису видно, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній, заперечуючи факт керування, фактично відмовився від проходження такого гляду.
8. Також в протоколі про адміністративне правопорушення від 3 січня 2024 року серії ААД №396332 (а.с.1) зафіксовані обставини вчинення правопорушення, вони узгоджуються із іншими дослідженими доказами (див. пункт 7), він є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.
9. Відповідно до довідки старшого інспектора сектору адміністративної практики Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Аліни Войтюк, водій ОСОБА_1 посвідчення водія отримав 17 листопада 1999 року.
ІІІ. Накладення адміністративного стягнення
10. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.
11. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.
13. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
2. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп..
3. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА