Провадження № 33/4808/194/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Гринишина І.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 16 січня 2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22 листопада 2023 року о 00 год. 53 хв.по вул. Сухомлинського, 2, у м. Івано-Франківськ, керував транспортним засобом марки BMW 523, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат вказаного тесту позитивний 1.29 % проміле алкоголю у крові, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й не обґрунтованою через істотні процесуальні порушення. Стверджує, що транспортний засіб під його керуванням був зупинений безпідставно, йому не було роз`яснено його права згідно ст.268 КУпАП та право на захист, що є грубим порушенням його прав. Зазначає, що при перегляді відеоматеріалів установлено, що акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським було складено та запропоновано підписати уже після складання самого протоколу про адміністративне правопорушення та висловлення поліцейським пропозиції підписати такий протокол, а направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння узагалі не вручалось. Вказане суперечить чинному законодавству та вказує на недійсність проведеного огляду і отриманих результатів. На думку апелянта, процедура його огляду та розгляд справи не відповідає нормам законодавства та судовій практиці, а тому у його діях відсутній склад правопорушення. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, вона не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно. Апелянт заперечив запах алкоголю.

Апеляційний суд не може спростувати доводи ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Огляд водія ОСОБА_1 на місці проводився за допомогою алкотестера Драгер 7510. При цьому апеляційний суд бере до уваги сумніви апелянта щодо якості вказаного алкотестера. Цей сумнів є обґрунтованим, його неможливо спростувати, оскільки ОСОБА_1 неодноразово його продував, однак результату огляду він не показував і в справі немає копії свідоцтва про його повірку. Такий сумнів згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водія. При цьому слід взяти до уваги повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів Драгер в Україні п. Шерстюка Р., яке є у всіх судах області, про те, що використання всіх алкотестерів працівниками поліції в Івано-Франківській області є неправомірним, тому що вони не пройшли належну сертифікаційну повірку.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи апелянта про необґрунтованість зупинки автомобіля під його керуванням спростовується даними про те, що його було зупинено за переміщення під час комендантської години у воєнний час. Тому апеляція задовольняється частково.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 16 січня 2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький