Єдиний унікальний номер 205/1691/24
Номер провадження3/205/1162/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №990901 від 29.01.2024 року ОСОБА_1 29 січня 2024 року о 18-32 години, знаходячись за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , повторно протягом року, не виконав вимогу термінового заборонного припису АА 359173 від 28.01.2024 року до 02.02.2024 року, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а також скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність особи, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, обвинувачують у не виконанні вимоги термінового заборонного припису АА 359173 від 28.01.2024 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт заступника командира роти 4 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області Деревянка В. від 29.01.2024 року форма оцінки ризиків відносно кривдника ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 від 29.01.2024 року, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , копія термінового заборонного припису серії АА №163895 від 29.01.2024 року, копія термінового заборонного припису серії АА №167166 поганої якості, протокол про адміністративне затримання АЗ №023692 від 29.01.2024 року. Письмові пояснення потерпілої та особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні.

На запит суду, було надано Терміновий заборонний припис АА № 163895 від 29 січня 2024 року, строком дії заходів примусу з 29 січня 2024 року о 19:10:00 години по 3 лютого 2024 року о 19:10:00 годину, який було виписано після подій зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 990901 від 29 січня 2024 року.

В матеріалах справи відсутня копія тимчасового заборонного припису АА 359173 від 28.01.2024 року та будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 29 січня 2024 року о 18-32 години зазначеного термінового заборонного припису та адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вищенаведене свідчить про те, що Національною поліцією України не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.247, 283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя Шиян В.В.