Справа № 159/3470/24
Провадження № 3/159/1699/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

за ч.1ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024 року о 20 год. 11хв. в с. Вербка Ковельського району Волинської області на перехресті вулиць Незалежності-Першотравнева водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «FORD TRANSIT» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Alcotest Drager» на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому Законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, а саме боді камери 477630, 477467, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджено поштовим повідомлення №06 002 8258 19 03. Будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив, тому з метою дотримання строків вирішено розглянути справу у його відсутності.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і розглянув справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.

Від захисника Зуба В.В. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, де він зазначив, що поліцейськими допущено ряд порушень, а саме вимог ст..266 КУпАП, не залучено двох свідків, крім того відсутні докази того, що ОСОБА_1 був водієм даного транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251,252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, вважає,що у діях ОСОБА_1 є наявність події та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а його вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення доведена доданими до протоколу серії ААД №699631 від 24.05.2024 з яким ОСОБА_1 було ознайомлено під відеозапис. Так, з відеозапису з реєстратора вбачається, що 24.05.2024 року о 20 год. 11хв. в с. Вербка Ковельського району Волинської області на перехресті вулиць Незалежності-Першотравнева водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «FORD TRANSIT» н.з. НОМЕР_1 та вимогу поліцейських зупинитись за порушення ПДР не виконав, внаслідок чого поліцейські здійснювали за ним переслідування на автомобілі. Після чого, як вбачається з безперервного відеозапису з боді камери поліцейського, останні здійснювали за ним переслідування на подвір`ї ( з дозволу господарів), де в бочці знайшли водія ОСОБА_1 .. На запитання навіщо він утікав, останній відповів що зайшов до знайомих.

Так, з наведених вище доказів судом встановлено, що 24.05.2024 року о 20 год. 11хв. в с. Вербка Ковельського району Волинської області на перехресті вулиць Незалежності-Першотравнева водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «FORD TRANSIT» н.з. НОМЕР_1 був зупинений співробітниками поліції за порушення п.2.4.а, п.9.2.б ПДР України, про що складена Постанова серії ЕНА №2228449 від 24.05.2024 року, яка на час розгляду справи набрала законної сили та не оскаржена.

Отже доводи ОСОБА_1 про те, що він не був водієм спростовуються постановою серії ЕНА №2228449 від 24.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.4.а, п.9.2.б ПДР України, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1ст.126 КУпАП на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, як вбачається з безперервного відеозапису з боді камери поліцейського водію ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції в порядку визначеному статтею 266 КУпАП було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він не погодився. На проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, пояснив, що йому болить голова, а огляд він хоче пройти зранку, поліцейські це прийняли як відмову про що його неодноразово попереджали. Таким чином суд приходе до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувся у відповідності до ст.266 КУпАП.

Щодо аргументів сторони захисту наведені у клопотанні, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП зобов`язує поліцейського залучити двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Притому із відеозапису вбачаєтьтся, що відеофіксація огляду відбувалася безперервно, про зазначену відеофіксацію зазначено додатком у протоколі, який ОСОБА_1 підписав без заперечень. Відповідно на відеозаписі після роз`яснення останьому його прав той вказав, що будь-яких клопотань не має. Доказів які б спростовували відомості зафіксовані відеозаписом суду не надано. За таких умов суд вважає доводи сторони захисту про не залучення свідків при проведенні процедури освідування ОСОБА_1 безпідставними, оскільки здійснювалась безперервна відеофіксація.

Отже, вважаю, що з огляду на принцип доведеності «поза розумним сумнівом» доводи ОСОБА_1 , що він не був водієм спростовані долученими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за яке підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, у виді та межах, передбачених законом.

Відповідно до довідки виданої старшим інспектором сектору адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 згідно бази ІКС ІПНП України видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.06.2018 року та не являється позбавленим права керування.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити ОСОБА_1 , суд виходить із того, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.221, 280, 283, 284,130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік (Найменування коду класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)»по території Волинської області: Отримувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/ 21081300 Номер рахунку (IBAN): UA0003001 Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) Код отримувача (ЄДРПОУ):38009371.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37993783; Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП) ; Рахунок отримувача:UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

СуддяО. Г. Шишилін