"12" лютого 2024 р. Справа № 363/4086/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

25 липня 2023 року о 13 год. 58 хв. в м. Вишгород Київської обл. по вул. Ягідна, 5А, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем OPEL, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 відмовилася від проставляння підписів та отримання копії протоколу, факт чого зафіксовано відповідною відміткою у протоколі.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484254;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 з додатку «Дія», що свідчить про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами відповідної категорії;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 липня 2023 року, відповідно до якого зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Вишгородській ЦРЛ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25 липня 2023 року, відповідно до якого зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Вишгородській ЦРЛ;

- відеозаписом, із якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила, що вона дійсно керувала транспортним засобом OPEL, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася з смт. Димер до м. Київ, була зупинена працівниками поліції на блок посту, в ході спілкування з поліцейськими у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, надалі їй було запропоновано під відео фіксацію на службову бодікамеру та у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та у медичному закладі, на дану законну вимогу співробітника поліції ОСОБА_1 відповіла чіткою та зрозумілою відмовою;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25 липня 2023 року, відповідно до яких останні підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зазначили, що 25 липня 2023 року вони стали свідками того, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у їх присутності;

- розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- витягом з ІПС МВС України «Армор».

ОСОБА_1 в суді вину не визнала, вона вперше притягується за такий вид правопорушення, їй не відома процедура проходження огляду . Дійсно вона спочатку відмовилась, а після складання протоколу вирішила самостійно пройти огляд на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Божко А.В. заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення, надав до суду клопотання, у якому підтвердив факт того, що ОСОБА_1 дійсно відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі Вишгородська ЦРЛ, оскільки поліцейські не поінформували її що саме цей заклад охорони здоров`я затверджений компетентним органом відповідно до приписів ч. 3 ст. 266 КУпАП, а тому просив витребувати у КНП «Вишгородська ЦРЛ» докази, які підтверджують, що вказаний медичний заклад у силу приписів ч. 3 ст. 266 КУпАП включений до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння та інформацію, що вказаний медичний заклад має технічну можливість виконати лабораторне дослідження, передбачене відповідною інструкцією, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, при проведенні огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Із інформації на запит суду КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 17.01.2024 року встановлено, що процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння запроваджена у закладі на підставі та у чіткій відповідності до КУпАП, Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 та наказу Департаменту охорони здоров`я КОДА від 12 липня 2023 року № 875-Адм, відповідно до якого КНП «Вишгородська ЦРЛ» внесено до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння чи перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із висновку експертного дослідження № 299 від 27.07.2023 року судового експерта-токсикоголога КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до якого у ОСОБА_1 25.07.2023 року о 18 год. 30 хв. було взято зразки крові для токсикологічного дослідження на вміст спиртів та визначення концентрації етилового спирту. Результат дослідження негативний у крові ОСОБА_1 метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в суді підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначили, що ОСОБА_1 дійсно була зупинена на блок посту для перевірки документів та транспортного засобу, в ході спілкування у останньої було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого в присутності двох свідків їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі Вишгородська ЦРЛ, на що остання відповіла чіткою та зрозумілою відмовою. Вже після оформлення адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 звернулася до них з питанням, чи може вона самостійно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що поліцейські відповіли їй, що це її право та вона звісно може це зробити.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено 25 липня 2023 року о 13 год. 58 хв., а забір крові для токсикологічного дослідження у ОСОБА_1 було здійснено о 18 год. 30 хв., що на 4 з половиною години пізніше моменту встановлення підстав для здійснення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

Окремо слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено саме за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Тобто, ОСОБА_1 не звинувачується у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, а тому встановлення факту того, що ОСОБА_1 не перебувала у стані алкогольного сп`яніння не є доказом відсутності складу адміністративного правопорушення у її діях.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а її вину у тому, що вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, доведено повністю.

Суд критично ставиться до доказів захист, а саме до вказаного висновку експертного дослідження № 299, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що не про інформування поліцейськими ОСОБА_1 що Вишгородська ЦРЛ є затвердженим компетентним органом відповідно до приписів ч. 3 ст. 266 КУпАП, оскільки чинне законодавство не містить вимоги до співробітників поліції документально підтверджувати, що той чи інший медичний заклад ЦРЛ є затвердженим компетентним органом відповідно до приписів ч. 3 ст. 266 КУпАП, їй надавалась можливість пройти огляд в медичному закладі працівниками поліції і не є підставою для відмови від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Посилання захисника про наявність підстав закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення через відсутність сп`яніння у ОСОБА_1 судне приймає, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 36, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник