Справа № 473/6009/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"15" листопада 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Кашарайло А.А., захисника особи, яка притягується до відповідальності, адвоката Могила С.М., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2024 року до суду надійшли матеріали відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме протокол серія ВАД №607036 від 21.10.2024 року.

У протоколі серія ВАД №607036 від 21.10.2024 року поліцейський Тетерич М. у розділі «суть правопорушення» зазначив таке: «12.10.2024 р. приблизно о 04-20 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , стосовно якого 05.10.2024 р. винесений терміновий заборонний припис АА 605668 про заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконав його».

Потерпілими в протоколі зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В протоколі вказано, що ОСОБА_2 вказав, що з протоколу не згоден, ніяких дій не вчиняв.

Дії ОСОБА_2 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, тому розгляд справи відбувся в його відсутності відповідно до ст.268 КУпАП, проте в присутності його захисника ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що з її мати викликала поліцію, оскільки є між ними домовленість про те, що якщо приходить ОСОБА_2 , то діти телефонують бабусі. Зазначила, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 присутні не буди. Вона не проживає з чоловіком ОСОБА_2 з того літа. Міняла замки, він вибиває замки та двері, вікна та ходить до них. Вказала, що працівник поліції не компетентний і тому у неї в поясненнях відсутні дані про порушення припису. Вказала, що протокол складали відразу 12 числа і чому він за 21 число вона не знає.

Адвокат просив провадження у справі закрити через недоведеність складу правопорушення, оскільки припис винесено не на ОСОБА_2 і він його клієнта не стосується.

До протоколу долучено рапорт, який зареєстрований в ІТС Вознесенського РУП 12.10.24 р. №10534, в якому зазначено, що із служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що 12.10.24 о 8-25 Вознесенськ, АДРЕСА_3 зателефонував онук та повідомив, що зараз вітчим вчиняє психологічне насилля над ними. Кривдником зазначено ОСОБА_2 , потерпілою ОСОБА_1 .

Також надано заяву ОСОБА_1 на ім`я начальника поліції від 17.10.24 р., яка просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_2 , який 12.10.24 приблизно о 04-20 прийшов до її домоволодіння, почав кричати та виражатись нецензурною лайкою в її бік, порушив терміновий заборонний припис.

Згідно з поясненнями ОСОБА_7 від 17.10.24р., які вона надала поліції під час складання протоколу, та вказала, що 12.10.24 приблизно о 4-20 її скинув виклик її онук ОСОБА_3 на її мобільний телефон. Вона намагалася йому перетелефонувати, але трубку той вже не брав. Після чого її онука ОСОБА_8 , яка була із нею, почала телефонувати своєму брату ОСОБА_3 , той підняв трубку і почав кричати «викликай поліцію» та в цей час вона чула, що там кричить її зять ОСОБА_2 і вона викликала 102.

17.10.24 ОСОБА_1 поліції пояснила, що 12.10.24 р. приблизно о 04-20 до її домоволодіння прийшов чоловік ОСОБА_2 , почав на неї кричати та виражатись нецензурною лайкою в її бік, вказала, що на її чоловіка було складено ТЗП 05.10.24 р. на 10 діб.

ОСОБА_2 21.10.24 р. поліції пояснив, що 11.10.24 р. йому зателефонувала його дружина ОСОБА_1 та попросила прийти додому, де вони раніше з нею мешкали, щоб знайти в подальшому спільну мову між ними. Прийшов пізно ввечері, вони поговорили та лягли спати, коли він прокинувся, до будинку зайшла його бабуся ОСОБА_6 , яка привезла йому ліки від шлунку, також на порозі були працівники поліції, хто їх викликав і для чого йому не відомо. Працівники поліції запитали хто викликав поліцію, на що його дружина ОСОБА_1 відповіла, що вона нікого не викликала і нікого не просила викликати, та ні до кого претензій не має. Ніяких протиправних дій відносно неї чи когось іншого він не вчиняв та нічого не порушував.

21.10.24 року ОСОБА_5 поліції пояснила, що зранку 12.10.24 її зателефонувала її мати ОСОБА_6 та повідомила, що там де мешкає її син ОСОБА_2 із своєю дружиною ОСОБА_1 приїхала поліція. Вона через деякий час приїхала на АДРЕСА_4 та побачила працівників поліції та запитала що сталось. Ті пояснили, що хтось викликав поліцію, але коли вони приїхали, то з`ясувалося, що за даною адресою ніхто нікого не викликав, пояснили що на їхнє питання «хто викликав поліцію, що у вас тут сталося» ОСОБА_9 відповіла, що вона нікого не викликала та нікого не просила викликати та претензій ні до свого чоловіка, ні до працівників поліції не має. Працівники поліції сіли в машину та поїхали працювати далі, тоді на вулицю до неї вийшла ОСОБА_1 та запитала у неї «Нащо ви викликали поліцію та чому вона не дає їм спокійно помиритись». Вона їй пояснила, що нічого не робила та нікого не викликала, в будинку було тихо та спокійно. ОСОБА_1 ніяких заяв на ОСОБА_2 не писала та не заявляла.

21.10.24 р. ОСОБА_10 поліції пояснила, що 12.10.24 їй зателефонував онук ОСОБА_2 та попросив завезти ліки. Вказала, що її знайомий ОСОБА_11 привіз її на АДРЕСА_4 , де мешкає онук та ОСОБА_1 . Вона постукала у двері, в будинку було тихо, у цей час до дверей підійшли працівники поліції та запитали чи не вона викликала поліцію. Вона відповіла, що ні, двері відчинила ОСОБА_1 та на питання працівників поліції, остання вказала, що вона теж не викликала поліцію, не знає хто викликав, претензій до свого чоловіка не має. Коли зайшли до будинку, то ОСОБА_12 з дружиною відпочивали, ніяких криків та порушень у будинку не було. Працівники поліції з`ясувавши, що порушень не було та не має, поїхали та заяв ОСОБА_1 не писала.

Крім того надано ксерокопію термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №605568 від 05.10.2024р., який винесено поліцейським ОСОБА_13 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що 05.10.24 р. близько 09-50 год. ОСОБА_1 знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 вчиняла домашнє насилля психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 . У приписі зазначено про заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 12 -05 год. 05.10.24 по 12-05 год. по 12 год. 15.10.24 р. в розділі «роз`яснення положень ст.173-2 КУпАП» та в розділі «підпис кривдника» її підпису відсутній, але є підпис постраждалої особи ОСОБА_2 .

Судом було досліджено матеріали провадження та встановлено, що у протоколі серія ВАД №607036 від 21.10.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейський ОСОБА_14 зазначив таке: «12.10.2024 р. приблизно о 04-20 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 стосовно якого 05.10.2024 р. винесений терміновий заборонний припис АА 605668 про заборону у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою не виконав його».

Проте до матеріалів справи додано ксерокопію термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №605568 від 05.10.2024р., який винесено поліцейським ОСОБА_13 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стосовно ОСОБА_2 копія термінового заборонного припису відсутня та поліцією не надана.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно із п.16 ст.1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII«Про запобігання та протидію домашньому насильству» 16) терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Стаття 25 вказаного закону передбачає, що: «Стаття 25. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника

1. Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

2. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

3. Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

4. Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

5. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

6. Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

7. Дія термінового заборонного припису припиняється у разі застосування до кривдника судом адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні.

8. Кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

9. Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

10. Терміновий заборонний припис не може містити заходів, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, якщо кривдником є особа, яка на день винесення припису не досягла вісімнадцятирічного віку та має спільне місце проживання (перебування) з постраждалою особою.

11. Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України».

Згідно із Наказом МВС 01.08.2018 року №654 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» п.10 Розділу ІІ «ІI. Процедура винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника» визначено, що:

«10. Під час винесення припису в ньому зазначаються:

у рядку «Особі, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ поліції за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника до суду» - підпис, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, якій винесено припис».

Наданий поліцією до суду припис не стосується ОСОБА_2 як кривдника.

Частина 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи Національної поліції.

Суд не збирає докази, оскільки не виконує функції обвинувачення чи захисту.

Разом з тим для перевірки зазначених в протоколі обставин вчинення ОСОБА_2 правопорушення суду необхідно перевірити чи дійсно ОСОБА_2 порушив припис, на який посилається поліцейський під час складання протоколу, умови такого припису.

Оскільки до матеріалів справи долучено припис, який складений відносно ОСОБА_1 , а не відносно ОСОБА_2 , тому доказів порушення ТЗП саме ОСОБА_2 , - суду не надано.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п.9 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та не зазначення у протоколі всіх ознак складу адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані поліцією до суду матеріали провадження, суд вважає, що не доведений склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме порушення термінового заборонного припису, оскільки не надано копію припису, про порушення якого вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, натомість долучений припис на ОСОБА_1 , замість ОСОБА_2 . З огляду на це провадження слід закрити, оскільки надані до суду матеріали не доводять того, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Суд не зобов`язаний повертати протокол поліції для до оформлення, оскільки такого виду постанов не передбачено чинним КУпАП. Крім того згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».

Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».

Керуючись ч.1 ст.173-2, п.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар