ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2024 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому така підлягає скасуванню.

Стверджує, що ОСОБА_3 є батьком її чоловіка та проживає за іншою адресою, а тому вона не позбавляла його житла, а відтак не вчиняла жодного правопорушення.

Зазначає і те, що ОСОБА_3 періодично приходить за місцем її проживання та влаштовує суперечки, а тому постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.07.2024р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності з ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім того, до нього було застосовано терміновий заборонний припис серії АА№449307.

Також звертає увагу на те, що жодних особистих речей ОСОБА_3 у житловому будинку, у якому вона проживає, не має.

ЄУНСС: 718/2510/24 Головуюча в І інстанції: Скорейко В.В.

НП:33/822/538/24 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП

У судове засідання до суду апеляційної інстанції особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_1 та її захисник адвокат Маковійчук П.В., не з`явились, однак від адвоката Маковійчука П.В. надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу без їх участі, а тому апеляційний суд вважає за можливе переглянути справу без участі ОСОБА_1 та адвоката Маковійчука П.В.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані не були та поза увагою суду залишились обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №945814, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 17.07.2024 р. о 12 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 вчинила економічне домашнє насильство відносно свого тестя ОСОБА_3 , а саме перешкоджала у користуванні майном (будинком, гаражем), чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, аналізуючи вищевказаний протокол, апеляційний суд вважає, що обставини домашнього насильства, які описані у ньому, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину, при цьому зміст протоколу не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, у вказаному вище протоколі взагалі не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Інші докази, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.07.2024р. (а.с.2) і письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 (а.с.4) також не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для його фізичного чи психічного здоров`я.

Поряд з цим, апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується його письмовими поясненнями та рапортом працівника поліції, який міститься на а.с.6, однак матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджувати те, що він має право користуватись будинком та гаражем, які розташовані за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме по АДРЕСА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відмова ОСОБА_1 у наданні доступу до вказаного майна не може розглядатися як насильство економічного характеру.

Водночас апеляційний суд бере до уваги і те, що ОСОБА_3 раніше вчинив щодо ОСОБА_1 домашнє насильство, що підтверджується постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.07.2024р. та його було притягнуто до адміністративної відповідальності з ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім того, до нього було застосовано терміновий заборонний припис серії АА№449307, що підтверджує наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виключно особистого конфлікту.

Поряд з цим, апеляційним судом також встановлено і те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вийшов за межі протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАВ №945814.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Як вбачається з постанови, районний суд встановив, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру та не допускала ОСОБА_3 до гаражного приміщення, в якому знаходились його речі.

Тобто суд першої інстанції встановив обставини, які взагалі не ставились ОСОБА_1 у провину, чим перебрав на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що вчинення правопорушення ОСОБА_1 не підтверджене відповідними доказами, тому відсутні правові підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відтак, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду /підпис/ В.П. Потоцький

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(23.08.2024р. дата засвідчення копії)