Справа № 303/1189/24
Провадження № 3/303/393/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2024 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Іваненко О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , оператора котельні ЗОШ № 1 м.Мукачево, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0011366 від 26 січня 2024 року, ОСОБА_1 26 січня 2024 року о 10 год. 40 хв. в м.Мукачево, по вулиці Матросова, біля буд. 28, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч.1 ст. 164 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, подав до суду заяву-заперечення, згідно якої просив розглянути справу у його відсутності та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Із вказаним протоколом він не згідний, викладені у протоколі твердження не відповідають фактичним обставинам справи, такий складено з порушенням вимог чинного законодавства. Він не займається ніякою господарською діяльністю по перевезенню пасажирів, його дії не є регулярними та постійними, не мають вартісного характеру.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.
Відповідно до ст.245 КУпАП, України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Тобто, вказана стаття є бланкетною та має посилання на норми закону, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено норми спеціального Закону (Господарський кодекс України, Податковий кодекс України), що передбачає наявність відповідного дозволу на здійснення такого виду господарської діяльності.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Згідно зі ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.
Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.
Частиною 1 ст.55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
У відповідності до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст.164 КУпАП), в даному випадку, має виступати суб`єкт господарської діяльності.
Матеріали справи не містяться доказів про те, що ОСОБА_1 систематично здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі та отримав за це грошову винагороду (прибуток), а версія захисту, в даному випадку, не спростована.
Суд також звертає увагу й на ту обставину, що відеозапис, а також будь-які письмові пояснення пасажирів транспортного засобу «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_2 , про факт оплати ОСОБА_1 за надання послуги з перевезення в матеріалах справи відсутні.
Щодо фотозображень, доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, то суд позбавлений можливості встановити, коли і де зафіксована обставина на фото, оскільки останні не містять будь-яких реквізитів, які би засвідчили, де, ким, коли зроблено зазначені фото.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.
На підставі наявних у справі фотозображень не можливо встановити, що автомобіль «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_2 , в повній мірі обладнаний як таксі у відповідності до вимог, визначених у ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт». Фотозображення лівого та правого боків автомобіля відсутні, водій зафіксований нечітко.
З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.164 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладено, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.164, 245, 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду

Закарпатської області О.В.Іваненко