ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024Справа №607/655/24

28 лютого 2024 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2024 року о 19 год 30 хв. на автомобільній дорозі М-19 329 км. + 300 м. на перехресті вулиць Микулинецька Миру в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, для того щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. Після зіткнення водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із пішохідною огорожею та світлофорним об`єктом. У результаті дорожньотранспортної пригоди транспортні засоби, огорожа в кількості дві секції та світлофорний об`єкт отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Попередньо від захисника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба В.Д. надійшло письмове клопотання, згідно з яким адвокат просив визнати неналежними докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та зазначені у ньому докази, що додаються. Вказав, що наявні у матеріалах справи докази спростовуються відеоматеріалами долученими до протоколу та особистими відеозаписами ОСОБА_1 , на яких зафіксовано, що водій автомобіля «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , перетнув переривчасту лінію дорожньої розмітки, не включивши покажчик повороту, різко виїхав на смугу попутного руху, по якій рухався ОСОБА_1 , загальмував, чим створив аварійну обстановку на дорозі. У зв`язку з вказаними обставинами ОСОБА_1 , для уникнення зіткнення, був змушений скерувати свій автомобіль правіше, де в`їхав в металеву огорожу біля обочини дороги та відбившись від неї зіткнувся з транспортним засобом BMW 328, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , який порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 ПДР України. Відтак, водій автомобіля ОСОБА_2 здійснив перестроювання з порушенням ПДР України, що і стало причиною вищевказаної ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково. Вказав, що окрім його вини в даній ДТП, має місце також порушення ПДР України ОСОБА_2 , що в сукупності призвело до пошкодження їх транспортних засобів.

Потерпілий ОСОБА_2 вказав, що причиною ДТП, яка мала місце 02 січня 2024 року стало порушення ПДР України ОСОБА_1 та ним, оскільки він не увімкнув правий покажчик повороту при перестроюванні у праву смугу.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В силу вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В силу вимог пункту 1.3Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вимогами статті 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушені вищенаведених Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №630536 від 02 січня 2024 року;

-схемою місця ДТП, яка сталася 02 січня 2024 року о 19 год 30 хв. на автомобільній дорозі М-19 на перехресті вулиць Микулинецька Миру. На вказаній схемі ДТП зафіксовано місце розташування транспортних засобів «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 та «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_2 , місце їх зіткнення та інші обставини дорожньо-транспортної пригоди. Зазначена схема ДТП підписана потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Будь-яких заперечень щодо змісту вказаної схеми місця ДТП ОСОБА_1 при її складені не висловлював. Із вказаної схеми місця ДТП вбачається, що у транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 наявні пошкодження усього кузова, а у транспортного засобу «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_2 наявні пошкодження: правого заднього крила, кришки багажника, правої задньої фари, заднього бампера та лако-фарбового покриття;

-актом обстеження вулично-шляхової мережі від 02 січня 2024 року, згідно з яким встановлено наявність пошкоджень світлофорного об`єкту (стовпа) та 4 метрів огородження тротуару (двох прольотів), які були пошкоджені внаслідок наїзду на них автомобіля «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02 січня 2024 року, згідно з якими останній пояснив, що 02 січня 2024 року він, керуючи транспортним засобом «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався зі сторони смт. Велика Березовиця в сторону м. Теребовля. Рухаючись прямо у своїй смузі він побачив перед собою автобус, який рухався дуже повільно та він мав намір його випередити. В цей час він відчув удар у задню частину свого автомобіля, проїхав кілька метрів та зупинився.

Дослідивши в судовому засіданні вищенаведені докази, у тому числі схему місця ДТП, наявні в матеріалах справи письмові пояснення учасників ДТП, заслухавши їх пояснення, суд приходить до висновку, що водій транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, зокрема не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, для того щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 328», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. Після зіткнення водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із пішохідною огорожею та світлофорним об`єктом.

Отже, суд дійшов висновку, що водієм ОСОБА_1 не було належним чином виконано вимог ПДР України: водій повинен був стежити за дорожньою обстановкою та її зміною, вибрати безпечну швидкість руху для того щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та мати змогу контролювати його руху та дотримуватись безпечної дистанції.

Відтак, порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, яка мала місце 02 січня 2024 року.

Долучений ОСОБА_1 та його захисником Твердохлібом В.Д. відеозапис із салону транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , який вівся безпосередньо перед ДТП та на якому зафіксовано подію ДТП, підтверджує обставини, встановлені судом, зокрема щодо порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України та не спростовує вищевказаних висновків суду.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 також порушив ПДР України, що і стало причиною вищевказаної ДТП, оскільки протокол відносно ОСОБА_2 не складався та до суду на розгляд не надходив.

Суд позбавлений можливості досліджувати обставини справи на предмет того, чи мають місце факти порушення ПДР іншими учасниками, що призвели б до ДТП, оскільки розгляд адміністративних матеріалів здійснюється виключно в межах пред`явленого обвинувачення, котре, у даному випадку, сформульовано у Протоколі відносно ОСОБА_1 , а також суд не може ініціювати розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, адже у такому випадку неминуче перебиратиме на себе функції органу, уповноваженого законом на порушення такої процедури.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті 124 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_4 від 16 червня 2015 року.

Таким чином, останній звільнений від сплати судового збору на підставі вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 124, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька