Справа № 357/1140/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

за ст.173 ст. 185 КУпАП

У С Т А Н О В И В:

01.01.2024року о 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул. Крижанівського 7 на території Білоцерківської загальноосвітньої школи №5 вчиняла дрібне хуліганство, а саме виражалася нецензурною лайкою в бік інших людей, працівників поліції, чіплялася до людей та працівників поліції, погрожувала словесно, внаслідок чого порушила громадський порядок, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Крім того, 01.01.2024року о 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул. Крижанівського 7 на території Білоцерківської загальноосвітньої школи №5 не виконувала законної вимоги працівників поліції припинити висловлюватись нецензурною лайкою в бік працівників поліції, що вчиняла багаторазово, свідомо, умисно, чим вчинила злісну непокору представнику правоохоронних органів та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на виклик не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток на адресу зазначених в протоколі, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань не надала.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду. Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

В судовому засіданні переглянуто диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що ОСОБА_1 поводила себе емоційно та зухвало, висловлювалася нецензурною лайкою. Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 висловлюється в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, на законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення відреагувала агресивно, почала штовхати та хапати за формений одяг.

Суд, дослідивши матеріали адміністративних справ, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколами про вчинені адміністративні правопорушення та доданими до них доказами які досліджені судом.

В судовому засіданні переглянуто диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколів, та з яких убачається, що ОСОБА_1 поводила себе емоційно та зухвало, висловлювалася нецензурною лайкою. Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 висловлюється в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, на законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення відреагувала агресивно, почала штовхати та хапати за формений одяг.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Таким чином, суддя всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи, оцінивши, відповідно до ст. 252 КУпАП, досліджені докази, які у своїй сукупності доповнюють один одного, дійшов висновку, про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, тобто висловлювалася нецензурною лайкою у бік працівників поліції та інших осіб, та вчинила правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання ним службових обов`язків.

Враховуючи, що за санкцією ст.185 КУпАП вказане правопорушення є більш серйозним, то саме за цією статтею накладається стягнення.

Суддя, призначаючи стягнення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, дійшов висновку, що необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 185 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, ст.ст.36 173,185, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173,185 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС