Справа № 699/390/24
Номер провадження № 3/699/252/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.12.2009, непрацюючого, інші дані суду не відомі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2024 серії ВАВ № 803869 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 25.02.2024 близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , повторно протягом року висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою відносно дружини ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілою визначено ОСОБА_2 .

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить його копію; бланк письмових пояснень ОСОБА_1 , за змістом яких на підставі ст. 63 Конституції України, він відмовився від надання письмових пояснень відносно себе; копію постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 по справі № 699/1312/23, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Разом із потерпілою ОСОБА_2 звернулись до суду із телефонограмою, якою повідомили, що через відсутність постійного транспортного сполучення прибути у судове засідання не мають можливості. ОСОБА_1 , повідомив, що є колишнім військовослужбовцем. На даний час має поранення, тому на службі не перебуває. Вказав, що не є особою з інвалідністю.

Потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що після похорону батька у них з чоловіком відбулася сварка, під час якої вони побилися та викликали поліцію. Доки поліцейські приїхали вони вже помирилися. Однак відносно них обох були складені адміністративні протоколи та було заборонено наближатися один до одного.

Також зазначила, що вони з чоловіком ніде не працюють, вже помирилися, тому просила не накладати на них адміністративне стягнення.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, а саме протоколом та постановою суду.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Ураховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, суд дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 266, 268, 276-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.12.2009, непрацюючого, інші дані суду не відомі - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню у примусовому порядку у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн 60 коп) грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Літвінова Г.М.