П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ігнатенка С.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №411214 від 30.09.2023 року о 11 год. 36 хв. в м. Ужгород, вул.Нікітіна, 46, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAZDA», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився о 11:40год., під час безперервної відеофіксації, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У письмовому поясненні до протоколу адвокат Ігнатенко С.С. зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП та яке з об`єктивної сторони характеризується «відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння».

В даному випадку ОСОБА_1 на момент здійснення йому працівниками поліції усної пропозиції пройти огляд у лікаря нарколога статусу водія, тобто «особи, яка керує транспортним засобом», не мав, оскільки у період доби, яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.09.2023 р., керуванням належним йому транспортним засобом не здійснював.

В порушення приписів ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 411214 від 30.09.2023, час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення вказано не вірно. Так, у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» протоколу вказано про те, що нібито 30 вересня 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 11 год. 36 хв. в місті Ужгороді по вул.Нікітіна, 46. Однак, зазначений у протоколі час керування транспортним засобам «о 11 год. 36 хв.» суперечить іншим наявним у матеріалах справи доказам, а саме: - витягу з бази даних національної поліції по особі « ОСОБА_1 20.07.1975» (а.с. 7), згідно якого «30.09.2023 о 11:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.09.2023 о 11:31, за адресою АДРЕСА_2 , анонім повідомив, що водій на Мазда н.з. НОМЕР_2 припаркувався на проїжджій частині дороги»; - постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 130155 від 30.09.2023 року (а.с. 3), якою на ОСОБА_1 накладено штраф за порушення правил паркування, яке мало місце по вул. Нікітіна, 46 у місті Ужгород 30 вересня 2023 року о 11 год. 20 хв.

Описаними та наявними у справі документами підтверджено, що 30 вересня 2023 року належний ОСОБА_1 транспортний засіб (Mazda 6 з д.н.з. НОМЕР_2 ), хоч і з порушенням Правил дорожнього руху, однак вже був припаркований по вулиці Нікітіна біля будинків 46 та 29, які розташовані навпроти один одного по різні боки цієї вулиці, щонайменше о 11 год. 20 хв. та о 11 год. 31 хв.. що існування факту керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом у більш пізній час «11 год. 36 хв.», який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.09.2023 р., виключає.

У матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.09.2023 року (а. 5), згідно яких ОСОБА_2 стверджує, що бачив як ОСОБА_1 30.09.2023 року сів за кермо автомобіля та здійснив рух прямо, однак такі пояснення інформації щодо конкретного часу вчинення відповідних дій в собі не містять, а тому підтвердити поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 відповідним автомобілем 30 вересня 2023 року саме о «11 год. 36 хв.», як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.09.2023 р., також не спроможні. У свою чергу, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 24.01.2024 р. (які згідно приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП є самостійним доказом в справі про адміністративне правопорушення) стверджує, що транспортний засіб Mazda 6, з д.н.з. НОМЕР_2 , він припаркував навпроти місця свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , у спосіб перекриття цієї вулиці, 30 вересня 2023 року о 07 год. 50 хв. та відразу пішов додому займатися особистими справами, де перебував до моменту прибуття поліції на місце подій. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

У матеріалах справи також відсутні належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що 30 вересня 2023 року о 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у лікарі нарколога.

У зв`язку з наведеним просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заперечував, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко С.С. просив врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази керування його підзахисним транспортним засобом, а також провокацію збоку працівників поліції, які змушували його здійснити рух на транспортному засобі. З огляду на наведене просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що 30.09.2023 зранку близько 8 години до неї зателефонував сусід ОСОБА_1 та попросив машиною перекрити рух вантажним машинам, які проїжджають по їх вулиці, на що вона погодилась. Вказує, що під час спілкування з ОСОБА_1 останній був тверезим. Стверджує, що перегородивши вулицю намагалися перешкодити проїзд вантажним автомобілям, які повністю зруйнували дорогу.

Через якийсь час, близько обіду приїхали працівники поліції та особа, яка не могла проїхати на мікроавтобусі. Попросили її та ОСОБА_1 забрати машини та розблокувати рух, на що вони погодились і забрали машини. Стверджує, що ОСОБА_1 нікуди не їхав, а його машину після вичерпання інциденту вона припаркувала у нього в дворі.

Заслухавши позицію захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності факту керування транспортним засобом та підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.5 ПДР, лише у разі його відмови від проходження в установленому порядку огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП особами, уповноваженими на складання протоколів, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №411214 від 30.09.2023 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №130155 від 30.09.2023, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 та ч.3 ст.122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 680 грн., за те, що він 30.09.2023 року о 11.20 год. в м. Ужгород, вул.Нікітіна, 46, зупинив транспортний засіб чим перешкодив об`їзду і роз`їзду транспортних засобів та на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія; рапорт працівників поліції про виявлене правопорушення; розписку, якою ОСОБА_1 підтверджує факт залишення на зберігання свого транспортного засобу за адресою: м. Ужгород, вул.Нікітіна, 46; відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та відеозапису встановлено, що 30.09.2023 о 11:31 працівники поліції прибули, за адресою місто Ужгород, вулиця Нікітіна Юрія, буд. 29, за викликом на лінію «102», у зв`язку з анонімним повідомленням про те, що водій на Мазда н.з. НОМЕР_2 припаркувався на проїжджій частині дороги.

На момент прибуття на місце подій екіпажу поліції (30.09.2023 року o 1l год. 13 хв.) автомобіль марки Mazda б. д.н.з. НОМЕР_3 стояв припаркований навпроти будинку 46 по вул. Нікітіна у місті Ужгород, водія ні у вказаному транспортному засобі, ні поблизу нього, не було.

ОСОБА_1 на місце подій підійшов об 11 год. 18 хв. Після прибуття ОСОБА_1 на місце події, працівник поліції запропонував йому та присутній на місці події жінці, яка на відео назвалася ОСОБА_4 , прибрати машини з проїжджої частини та розблокувати рух.

Під час розмови ОСОБА_1 повідомляє працівника поліції, що він п`яний, на що працівник поліції відповідає ОСОБА_1 : «Те що Ви п`яні, то Вам не забороняє» (30.09.2023 року час 11 год. 29 хв. / на відеозаписі часовий код 0:39:39). Також з відеозапису слідує, що після описаної розмови ОСОБА_1 відійшов від працівників поліції, зайшовши на подвір`я житлового будинку навпроти якого був припаркований його автомобіль марки Mazda 6. У період відсутності ОСОБА_1 на місці подій працівник поліції в адрес інших, присутніх на місці події осіб спочатку каже: «Як би сів за руль, я б його за п янку пописав» (30.09.2023 року час 11 год. 35 хв. / на відеозаписі часовий код 0:45:20), а потім, за кілька хвили, каже своєму напарнику: «Подивився, сяде за руль, пишемо його за п янку» (30.09.2023 року час 11 год. 37 хв. / на відеозаписі часовий код 0:47:25), «Ану, чекай, сись сідає за руль» (30.09.2023 року час 11 год. 38 хв./ на відеозаписі часовий код 0:47:41). Працівники поліції перебуваючи біля свого службового автомобіля спостерігали за діями ОСОБА_1 , який підійшов до транспортного засобу марки Mazda 6. В цей момент один працівник каже іншому: «На камеру його знімай», інший відповідає «...на нього лише пишемо, він зараз сяде за руль» (30.09.2023 року час 11 год. 38 хв. / на відеозаписі часовий код з 0:47:46 по 0:47:51). Дочекавшись моменту коли ОСОБА_1 сяде у свій автомобіль та активує його двигун, працівник поліції підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , став перед його передньою частиною (капотом), спитав ОСОБА_1 куди той їде в стані алкогольного сп`яніння та попросив заглушити машину. ОСОБА_1 виключив двигун автомобіля та вийшов з автомобіля.

Далі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 зауважив, що саме працівник поліції йому сказав заїхати автомобілем у двір, але він нікуди не їхав, а тому відмовляється пройти огляд.

Отже ОСОБА_1 на момент здійснення йому працівниками поліції усної пропозиції пройти огляд у лікаря нарколога статусу водія, тобто особи, яка керує транспортним засобом, не мав, оскільки у період доби, яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.09.2023 р., керуванням належним йому транспортним засобом не здійснював.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року по справі № 404/4467/16-а зазначає, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі».

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту коли транспортний засіб почав рухатись.

З наявних у матеріалах справи доказів, в тому числі оглянутих у судовому засіданні відеоматеріалів, дійти беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 маючи ознаки сп`яніння здійснював 30 вересня 2023 року керування належним йому транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , не можна.

Зокрема, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 130155 від 30.09.2023 року (а.с. 3) вбачається, що на ОСОБА_1 накладено штраф саме за порушення правил паркування, яке мало місце по вул.Нікітіна, 46 у місті Ужгород. З пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вказана подія мала місце о 07 год 50 хв, тобто ще за довго до інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яка мала місце об 11год 36хв.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.02.2024 року, окрім зазначеного вище ОСОБА_1 додатково пояснив суду, що після перекриття 30 вересня 2023 року своїм автомобілем вулицю Нікітіна, будучи вже вдома під час сніданку із сім`єю вживав спиртний напій, оскільки наміру кудись їхати в цей день (субота) не мав. Пояснив, що забрати залишений на місці протесту автомобіль планував попросити свого повнолітнього сина, який має право керувати транспортним засобом та який не вживав того дня спиртних напоїв.

Одночасно з наведеним, з відеозапису нагрудних камер працівників поліції не вбачається, що на момент їх прибуття ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість відеозапис відображає, що на момент прибуття на місце подій екіпажу поліції (30.09.2023 року oб 1l год. 13 хв.) автомобіль марки Mazda б. д.н.з. НОМЕР_3 стоїть припаркований навпроти будинку 46 по вул.Нікітіна у місті Ужгород, водія ні у вказаному транспортному засобі, ні поблизу нього, не було.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів які б «поза розумним сумнівом» доводили його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано не було, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник