Провадження № 3/127/5756/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2024 о 23.25 по вул. Келецькій, 104 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території у напрямку вул. В. Інтернаціоналістів не надав дорогу автомобілю марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Келецькій та здійснив зіткнення з ним. Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що на момент події світла не було і світлофори не працювали. Він зупинився на перехресті, щоб пропустити автомобілі, які рухались головною дорогою. Перед перехрестям зупинився автомобіль, щоб пропустити пішоходів, тому він почав рух, оскільки інших автомобілів не було. Закінчуючи маневр, він почув свист гальм і відчув удар.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався головною дорогою і автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не надав йому переваги в русі. Він здійснював рух в межах дозволеного швидкісного режиму.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

У постанові від 18.01.2024 (справа № 522/12566/18) Верховний Суд (далі ВС) зазначив, що за змістом статей 254, 258, 256, 268 КпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, як зазначив ВС, є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КпАП.

Саме тому для вирішення питання щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності суд має попередньо вирішити питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за фактом якого складений відповідний протокол. Відсутність в його діянні складу правопорушення свідчитиме про наявність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КпАП.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.2 ПДР.

Зі змісту пункту 10.2 ПДР випливає, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

До протоколу про адміністративні правопорушення суду надана схема місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, а також виявлені на автомобілях механічні пошкодження, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .. За клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд провів відповідну судову експертизу.

З висновку експерта № 2990/2991/24-21 від 21.10.2024 випливає, що в заданій дорожній ситуації дії водія автомобіля марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам пункту 16.11 ПДР та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу»; водія автомобіля марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 пунктів 12.4 та 12.3 ПДР. Крім того, представник ОСОБА_2 надав суду циклограму роботи світлофорів неподалік місця зіткнення автомобілів.

Оцінюючи зазначений висновок, суд вважає за доцільне зауважити, що у цьому провадженні суд вирішує лише питання наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_5 ознак порушення вимог ПДР, питання ж наявності чи відсутності таких порушень в діянні водія ОСОБА_2 у цьому провадженні судом вирішені бути не можуть, оскільки відповідний протокол у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_2 вимог ПДР на розгляді суду не перебуває.

Як суд зазначив вище, у протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання на порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.2 ПДР. Однак за результатами проведення відповідної судової експертизи встановлено, що причиною ДТП стало не саме порушення вимог пункту 16.11 ПДР та дорожнього знаку 2.1, а невиконання вимог пункту 10.2 ПДР. Відповідно до пункту 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Зі змісту визначення, наданого у пункті 1.10 ПДР випливає, що перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. У реченні другому пункту 1.10 ПДР наявне застереження, зі змісту якого випливає, що не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Як суд зазначив вище, за результатами судового розгляду суд встановив, що ОСОБА_1 здійснював виїзд саме з прилеглої території, тому з огляду на застереження, надане у реченні другому відповідного абзацу пункту 1.10 ПДР випливає, що останній не міг здійснити порушення вимог пункту 16.11 ПДР, на який наявне посилання у загаданому вище висновку судової експертизи. При цьому у висновку зазначеної експертизи наявне посилання на необхідність надання ОСОБА_1 переваги в русі автомобілю, який наближався до місця виїзду з прилеглої території. Саме тому суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог пункту 10.2 ПДР, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому діяння ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП.

Згідно з частиною другою статті 38 КпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Отже, приймаючи до уваги, що правопорушення було вчинене 07.07.2024, на час розгляду справи, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув, а тому суд вважає, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: