П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1316/24

08 липня 2024 року м.Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещук Р.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_1 », неодруженого, на утриманні немає нікого, українця, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 року на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №1133 від 08.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, зокрема: реалізація алкогольних напоїв, чим порушено ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибув, натомість подав до суду додаткові пояснення, сформовані в системі «Електронний суд», в яких просив з підстав, викладених у них (поясненнях) закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), і тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

В ході розгляду даної справи суддею встановлено, що 08.04.2024 року службовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , господарську діяльність у якому здійснює, у тому числі, і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, у даному приміщенні господарську діяльність з продажу товарів здійснює також ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2301936 від 09.06.2023 року.

Суддею перевірено, що свою діяльність ОСОБА_1 здійснює на умовах платника єдиного податку 2 групи і відповідно проводиться продаж лише продуктів харчування, безалкогольних напоїв та господарських товарів.

Як вбачається із акту фактичної перевірки, під час її проведення було встановлено факт реалізації товарів, а саме одної пачки чипсів «Люкс» на суму 38 грн. 00 коп., господарська операція при цьому була проведена через реєстратор розрахункових операцій, продавцем роздруковано та видано покупцю розрахунковий документ встановленого зразка, тобто порушень порядку застосування РРО проведеною фактичною перевіркою в день її проведення безпосередньо не встановлено.

Однак, в подальшому, у графі «перевіркою встановлено:» зазначено про реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме, згідно додатку 1 до акту перевірки, у період з 04.01.2024 року по 28.03.2024 року, зокрема продаж пива в асортименті та вина.

Дану обставину фактично і було встановлено при проведенні перевірки, проте, оскільки всі реалізовані товари є безалкогольними напоями, відповідно, при їх реалізації обов`язку придбання ліцензії законодавчо не передбачено.

Зазначення виробниками продукції у назві реалізованих товарів (пива) маркування символів «О» та «б/а» свідчить, що вони являються безалкогольними.

Крім того, проведеною перевіркою не виявлено і в акті перевірки також не зазначено, про наявність у ФОП ОСОБА_1 ні у товарних запасах, ні про реалізовані алкогольні напої, крім напоїв, які знаходяться у продажу та є безалкогольними.

Разом з тим, як з`ясовано в процесі розгляду справи, попередньо, при здійсненні програмування та внесення вказаних товарів до реєстратора розрахункових операції особою сервісного підприємства, що обслуговує РРО ФОП ОСОБА_1 було помилково невірно заповнено графу «код товарів за УКТЗЕД» відповідних товарів, а також помилково запрограмовано товар (вино Портофіно біле нп/с 0,75л) іншого суб`єкта господарської діяльності, який також здійснює продаж у зазначеному магазині за цією ж адресою.

Суддею перевірено, що уповноважена особа сервісного підприємства, яка обслуговує РРО ФОП ОСОБА_1 одночасно обслуговує і РРО іншого суб`єкта ФОП ОСОБА_2 , що також здійснює діяльність у цьому ж магазині та здійснює продаж виключно алкогольних напоїв, маючи ліцензію на продаж таких алкогольних напоїв.

Таким чином, можна прийти до висновку, що фактично мало місце здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізації безалкогольних напоїв, а згідно невірно (помилково) зазначеного рядку «код товару згідно з УКТЗЕД» та помилкового внесення товарів, належних іншому суб`єкту при програмуванні реєстратора розрахункових операцій, контролюючий орган отримав недостовірну інформацію з РРО ОСОБА_1 про продаж алкогольних напоїв.

Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суддя вважає, що встановлені та наведені вище обставини є логічними і правдивими та визнає їх належними доказами в справі, оскільки вони не спростовані в судовому засіданні.

Суддя констатує, що закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що достовірні, належні та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у справі - відсутні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином суддя констатує, що у відповідності до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62).

За змістом вище зазначених вимог закону висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Крім того, суддя звертає увагу, що у відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Також, Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КУпАП.

Таким чином, суддя констатує, що постанова суду, згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.401 КУпАП - не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 401, 164, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.