Справа № 149/2365/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Хмільницького міськрайонного суду Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 183223 від 17.07.2023 року, водій ОСОБА_1 17 липня 2023 року о 13 год. 40 хв., по вул. Озерна в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився алкотестером «Drager Alcotest 6810», результат тесту № 3329 становить алкогольне сп`яніння 2,32 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник адвокат Довгалюк Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з клопотанням про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 приїхав до річки в с. Кривошиї на власному автомобілі тверезим, а вже потім вживав біля річки разом із товаришем алкогольні напої. 17.07.2023 о 13 год. 40 хв., коли ОСОБА_1 перебував біля свого автомобіля, до нього під`їхали працівники поліції та під час розмови з ними, останні звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції автомобіль ОСОБА_1 не зупиняли, за кермом автомобіля ОСОБА_1 не перебував. Також ОСОБА_1 не заперечував факт перебування ним в стані алкогольного сп`яніння та пояснював, що відпочиває на річці разом із товаришем вже більше трьох годин. До річки він приїхав автомобілем тверезий та після цього автомобілем вже не керував. Через свою не обізнаність він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, в результаті чого тест на стан алкогольного сп`яніння показав позитивний результат. Тому вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, належними доказами не доведена.

Під час розгляду протоколу в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив вищевказані обставини, заперечуючи факт керування ним 17 липня 2023 року о 13 год. 40 хв., по вул. Озерна в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області, автомобілем «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з цим просив справу про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 17.07.2023 близько обіду, він запропонував ОСОБА_1 приїхати на рибалку в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області. ОСОБА_1 приїхав та залишив свій автомобіль «ВАЗ 21051» зверху, а до річки прийшов пішком. ОСОБА_1 був тверезий. Біля річки він та ОСОБА_1 відпочивали та вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля, щоб зателефонувати та не повернувся. Як йому потім стало відомого, його затримали працівники поліції за те, що він нібито керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, приходжу до на ступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183223 від 17.07.2023 року, водій ОСОБА_1 17 липня 2023 року о 13 год. 40 хв., по вул. Озерна в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився алкотестером «Drager Alcotest 6810», результат тесту № 3329 становить алкогольне сп`яніння 2,32 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР, передбачена ст. 130 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ч. 2 ст.251, п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП).

З огляду на викладене, поліцейський, як суб`єкт, уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП зобов`язаний збирати докази, у своїй службовій діяльності повинен вивчати нормативно-правові акти, які регулюють його діяльність та керуватися нормами КУпАП, інструкцій, які розроблені профільним міністерством, іншими нормативно-правовими актами в межах своїх повноважень, добросовісно здійснювати свою службову діяльність.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , працівники поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення, зібрання і оформлення доказів.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що в якості доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 183223 від 17.07.2023 року;

- роздруківки результату тестування на стан алкогольного сп`яніння алкотестером «Drager Alcotest 6810»;

- направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу охорони здоров`я для виявлення стану сп`яніння від 17.07.2023;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та пояснення свідків;

- рапорт ПОГСП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Володимира Луцкова;

- відеоматеріал на CD-R диску відео-фіксації з нагрудної камери (боді-камера) 94/20.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» застосування поліцією технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є превентивним заходом.

Згідно п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доказуванню підлягає не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а і факт перебування під час керування правопорушником транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З відео, доданого працівником поліції до протоколу серії ААД № 183223 від 17.07.2023 року на CD-R диску, як доказу, вбачається, що жодних доказів на підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння на ньому не зафіксовано, як і не зафіксовано події, які передували вказаним обставинам.

До протоколу про адміністративне правопорушення також не долученого будь-якого доказу на підтвердження того, що на місці зупинки транспортного засобу - автомобіля марки ««ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1 , водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, його транспортний засіб було тимчасово затримано шляхом блокування або доставлено для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Також, відсутні докази того, що транспортний засіб було передано іншій особі.

Із встановлених обставин слідує, що працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі показів свідків.

Однак, письмові пояснення свідків по справі не можна прийняти в якості допустимих доказів, оскільки зі змісту пояснень свідка ОСОБА_3 , які були написані з його слів працівником поліції, вбачається, що «близько 13 год 50 хв. 17.07.2023 він бачив, як водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21051» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. М. Голюка, с. Кривошиї, і в його автомобілі також сиділа громадянка ОСОБА_4 . Після цього, водій ОСОБА_1 , виїжджаючи з повороту, чуть не в`їхав у службовий автомобіль дільничного. На вимогу дільничного зупинити автомобіль, водій ОСОБА_1 не відреагував, тому дільничний на службовому автомобілі почав його наздоганяти. Через 2 хв., коли він під`їхав на вул. Шкільна, с. Кривошиї, то побачив, що ОСОБА_1 вже стояв біля дільничного з ознаками алкогольного сп`яніння».

З пояснень іншого свідка ОСОБА_5 , які також були написані з її слів працівником поліції, вбачається, що «близько 14 год. 00 хв. вона йшла додому по вул. М. Голюка, с. Кривошиї та біля неї зупинився автомобіль «ВАЗ 21051» номерний знак НОМЕР_1 , в якому сидів її знайомий ОСОБА_6 , який запропонував її підвезти, вона погодилась та сіла до автомобіля. Коли вони їхали в автомобілі, вона відчула від знайомого ОСОБА_6 запах алкоголю та останній керував автомобілем від одного узбіччя дороги до іншого. По вул. Шкільна с. Кривошиї, їх намагався зупинити поліцейський офіцер громади, однак ОСОБА_6 не зупинився та продовжив рух. Через деякий час ОСОБА_6 зупинився та почав тікати з автомобіля, щоб уникнути відповідальності, але його поліцейський наздогнав та затримав».

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 183223 від 17.07.2023 зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є АДРЕСА_2 , а не вул. Шкільна, як зазначено в поясненнях свідка ОСОБА_3 , а часом вчинення адміністративного правопорушення є 13 год. 40 хв., тобто за 10 хв. до того, як свідок ОСОБА_3 бачив ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , і за 20 хв. після того, як свідок ОСОБА_5 зустріла ОСОБА_1 і він запропонував її підвезти.

Тому, приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в яких вони описали події, які мали місце 17.07.2023 в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області, не є чіткими, послідовними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а отже наявні підстави для сумніву у їх достовірності та законності.

Перебування особи біля чи в транспортному засобі, само по собі, навіть з ознаками алкогольного сп`яніння, без доведення факту керування особою автомобілем в такому стані, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства внутрішній справ України від 12 липня 2016 року N 648, від 11 жовтня 2016 року N 1073, та вимог ст. 265-2 КУпАП, якими встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначене свідчить про порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні порушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи дослідженні матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, так як в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно доводили його вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та працівником поліції був порушений порядок оформлення адміністративного матеріалу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247 п.1, 245, 251, 252, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ І.В. Павленко