Справа № 473/6034/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" листопада 2024 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., особи, яка притягується до відповідальності - Болдирева ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ст.173 КУпАП

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно з довідкою ДФС від 31.10.2024 року не зареєстрований

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ВАД №607011 від 23.10.2024 року, поліцейським, який його склав, зазначено, що: «23.10.2024 року близько 06-30 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме чіплявся до перехожого ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян».

Посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В протоколі вказано, що особу встановлено по даним облікових баз поліції.

Болдирев ОСОБА_1 пояснив, що в руках в нього нічого не було. Вказав, що вирішив дійсно причепитися до невідомого його чоловіка, оскільки був розсерджений через конфлікт із сусідкою.

Вирішуючи цю справу, суд враховує, що ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед інших доказів і протоколом про адміністративне правопорушення.

Частина 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даному випадку це посадові особи Національної поліції.

Окрім протоколу до матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які ті надали працівникам поліції.

Так ОСОБА_1 пояснив, що 22.10.24 р. о 06-30 год. він перебував в м.Вознесенську по вул.Слободянюка, біля буд. 2 біля під`їзду, де побачив, що з під`їзду вийшов невідомий йому чоловік та вирішив з ним поговорити, можливо через те, що вчора вживав алкогольні напої. Побачив зброю та чинив супротив. Потім він зрозумів, що викличуть поліцію.

ОСОБА_3 22.10.24 пояснив, що о 06-33 год. 22.10.24 р. в м.Вознесенськ по вул.Слободянюка, буд. 2 він вийшов з під`їзду та побачив невідомого чоловіка. Вказав, що він його впіймав, натомість останній почав йти на нього з предметом схожим на ніж, або викрутку. Після чого він його відштовхнув та вони впали разом, тоді він дістав пістолет Форте, який у нього зареєстрований та повідомив, що буде стріляти та останній почав тікати, після чого він пішов за ним та викликав працівників поліції.

Згідно із паспортом, який надала особа, що прибула в судове засідання, суд встановив, що до суду прибув БОЛДИРЕВ, а не ОСОБА_4 , як вказано в протоколі та матеріалах справи.

Вирішуючи питання про наявність в діях особи складу правопорушення, суд враховує наступне.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Приймаючи до уваги те, що згідно з протоколом його складено на особу із іншим прізвищем, тому провадження по справі слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки поліція належним чином не встановила дані про особу правопорушника та не підтвердила їх.

Такі дані протоколу про адміністративне правопорушення, який по суті є межами пред`явленого особі обвинувачення, викликає обґрунтовані сумніви, оскільки містить не конкретне обвинувачення не можливо однозначно встановити стосовно якої особи та з яким прізвищем складено такий протокол.

Натомість як п.9 Розділу ІІ Документування адміністративних правопорушень» Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачає, що: «При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла))».

Такі дані про особу мають бути встановлені співробітником поліції на підставі документів, що посвідчують особу та які визначені статтею 13 Закону України від 20 листопада 2012 року №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Суд не зобов`язаний повертати протокол поліції для до оформлення, оскільки такого виду постанов не передбачено чинним КУпАП. Крім того згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».

Керуючись ст.ст.173, 221, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ст.173 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар