Справа № 346/287/24
Провадження № 3/346/573/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, в якому вказано, що вона 16.01.2024 року близько 09:30 год. в смт. Печеніжин, по вул. Шухевича, Івано-Франківської області, виражалась нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 та погрожувала фізичною розправою, чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні не визнала з підстав вказаних у письмових запереченнях. Зазначає, що єдиними доказом на підтвердження скоєння нею адміністративного правопорушення є пояснення потерпілої ОСОБА_2 , які не відповідають дійсності і надані з метою виправдання її чоловіка, який погрожував ОСОБА_1 розправою. Того дня вона дійсно вигулювала собаку та до неї зі свого подвір`я вийшов чоловік потерпілої, який погрожував їй фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, до якого приєдналася і потерпіла, однак, жодної нецензурної лайки в сторону останньої вона не висловлювала.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 , вигулюючи собаку на довгому повідку без намордника саме біля її господарства, зупинилася біля воріт, у зв`язку з чим собака ОСОБА_2 лаяла та «рвалася з прив`язі» та виражалась нецензурною лайкою в її сторону.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Судом встановлено, що до матеріалів справи, не долучено жодних доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, пояснень свідків, які були очевидцями події, відеоматеріалів моменту вчинення правопорушення, тощо. У відповідній графі проколу про адміністративне правопорушення вказано, що свідки відсутні. Натомість до матеріалів справи долучено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 16.01.2024 року та рапорт (інформацію з бази даних «Армор») щодо надходження повідомлення зі служби «102» ОСОБА_1 про те, що вона вигулювала собаку, а односельчани погрожували їй фізичною розправою та нецензурно висловлювались в її сторону. Наявність протоколу, без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість. Приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Яремин М. П.