Справа № 204/6055/24
Провадження № 3/204/2259/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2024 о 13:35 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував конфлікт, в ході якого виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою дружині ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на: 01.07.2024, 10.07.2024, не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не надсилав, відтак на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд розглядає адміністративні матеріали за відсутністю особи, стосовно якої складено адміністративний протокол.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Таким чином, неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду, суддя розцінює, як спробу до затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається в, зокрема, умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи),внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Доказами, що повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні є: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 175431 від 15.05.2024 року; електронний рапорт від 27.04.2024;заява ОСОБА_2 , відповідно до якої остання звернулася до поліції, у зв`язку з вчиненням щодо неї психічного насильства з боку чоловіка ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Суд вважає, що вказані докази є належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33 40-1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Т.В. Безрук