ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/1512/24 Справа № 210/2003/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.07.2024 року, -

в с т а н о в и л а:

постановою Дзержинскього районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень в дохід держави, стягнуто судовий збір.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.07.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг від 19.06.2024 року стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, повернуто особі, яка її подала, разом із усіма додатками.

30.09.2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить надати письмові роз`яснення прийнятого рішення для подання скарги до ради суддів. В зазначеній заяві зазначає, що в постанові апеляційного суду не зазначено, який документ має він додати, оскільки не є адвокатом, а іншим фахівцем у галузі права.

29.10.2024 року до Дніпровського апеляційного суду, у відповідь на запит, надійшли матеріали справи №210/2003/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи в межах вказаної заяви, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Процедура роз`яснення постанови судді у справі про адміністративне правопорушення положеннями КУпАП не врегульована.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме ст.380 КПК України, згідно якої якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Аналіз змісту ст.380 КПК України, яка застосована судом за аналогією закону, свідчить про те, що підставою для роз`яснення постанови у справі про адміністративне правопорушення є незрозумілість такої постанови.

Як слідує зі змісту заяви ОСОБА_1 , незрозумілість постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.07.2024 року заявник пов`язує з відсутністю у вказаному судовому рішенні вказівки на документ, який має бути останнім долучений до апеляційної скарги для підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 , зокрема, в суді апеляційної інстанції.

Під час винесення постанови від 29.07.2024 року Дніпровський апеляційний суд зауважив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять лише нотаріально засвідчену довіреність від 16.02.2024 року, якою ОСОБА_2 доручено представляти його інтереси ОСОБА_1 , який позиціонує себе фахівцем у галузі права. Однак, законодавцем не зазначено жодної норми права, яка б регулювала факт підтвердження повноважень таких осіб у взаємодії з органами державної влади та суду.

З огляду на відсутність встановлено норми, на підставі якої суд має право вимагати у фахівця у галузі права відповідні документи в підтвердження своїх повноважень, апеляційний суд позбавлений можливості встановити законність представлення такими особами інтересів інших осіб, зокрема, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд визнає за необхідне зазначити, що повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , не позбавило ОСОБА_2 права на оскарження рішення місцевого суду як особисто, так і за допомогою захисника, повноваження якого підтвердженні відповідно до вимог закону.

Оскільки зміст постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.07.2024 року не містить суперечностей, постанова викладена в ясній та зрозумілій формі, містить чіткі та обґрунтовані висновки суду щодо підстав повернення апеляційної скарги, тому відсутні підстави вважати вказану постанову суду незрозумілою.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови, слід відмовити.

Керуючись статтями 1, 2, 7 КУпАП, ст.380 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.07.2024 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА