Провадження № 3/592/2463/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко Владислав Геннадійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

16.08.2024 о 17-04 год. в м. Суми, вул. Степана Бандери, 4, ОСОБА_1 повторно протягом року керував скутером, який не зареєстровано у встановленому порядку, без посвідчення водія, тобто не маючи права керуванням таким транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

В суді ОСОБА_1 вину категорично не визнав та пояснив наступне. Дійсно рухався дорогою загального користування на скутері з об`ємом двигуна 49 куб. см. Вважав, скутер не є транспортним засобом, а тому відповідно до ПДР йому не потрібне посвідчення водія щоб керувати вказаним скутером.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1 не невизнання своєї вини, його вина повністю підтверджується наступними матеріалами справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 113024 від 16.08.2024, в яких зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення при обставинах зазнаених вище.

Постановою про накладення адлміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2093782 від 08.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді адміністративного штрафу на користь держави в розмірі 3 400 грн. З постанови вбачається, що він 08.05.2024 о 00-52 год. керував транспортним засобом ВАЗ 21011 н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування транспортним засобом.

Довідкою старшого інспектора з ОД відділу адміністративної практики УПП в Сумській області, згідно з якою у відповідності до відомостей інформаційно-комунікаціної системи "Інформаційний портал Національної поліції" інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня.

Відеозаписами, що міститься на оптичному диску в матеріалах справи, на якому зафіксовані обставини зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення. Зокрема з наданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на дорозі загального користування керував механічним транспортним засобом, який приводився в рух за допомогою двигуна внутрішнього згорання. Транспортний засіб не мав відповідних державних реєстраційних знаків. Під час руху ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими за керування транспортним засобом, без посвідчення водія.

З матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що повторно протягом року після накладення стягнення ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки посвідчення водія не отримував.

Вказані докази є логічними, послідовними й узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів та в сукупності поза розумним сумнівом підтверджують обставини викладені у протоколі. У зв`язку цим слід ставитися критично до невизнання вини ОСОБА_1 та розцінювати як спосіб захисту та ухилення від відповідальності.

Щодо транспортного засобу скутер слід зазначити наступне.

Скутер (від англ. to scoot бігти стрімголов; тікати), або Моторолер (нім. Motorroller) різновид легкого мотоцикла, характерний платформою для ніг водія та розташуванням двигуна з примусовою системою повітряного охолодження ззаду під сидінням.

Закон України «Про дорожній рух» визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху мають право зокрема на: безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху; вивчення норм і правил дорожнього руху. Учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» водій має право керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Узагальнюючи з наведених положень закону слід зробити висновок, що водієм є особа яка керує транспортним засобом, який пристосований для перевезення людей і пасажирів. Він є учасником дорожнього руху та має відповідні права й обов`язки. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Для керування транспортним засобом на вулично-дорожній мережі загального користування особа має право отримати право керування транспортними засобами відповідної категорії, що має бути підтверджене відповідним посвідченням водія.

У сьогоденні технічний прогрес має значні досягнення у створенні та виробництві нових засобів, зокрема й засобів пересування за допомогою електродвигуна.

Правила дорожнього руху дають визначення механічним транспортним засобам, окремо мопедам, мотоциклам та велосипедам відповідно у п. 1.10 ПДР. Зокрема механічним транспортним засобом вважаються транспортні засоби, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Мопед це двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Відповідно до п. 30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно з п. 2.9 в) ПДР водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Підпунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповілної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Транспортний засіб, зокрема мопед, це транспортний засіб який приводиться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом до 50 куб. см з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша за 3 кВт. Водночас, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Згідно з п.2.13 ПДР, до транспортних засобів категорії «А1» відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

При цьому передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

З наведеного у сукупності вбачається, що траснпортний засіб яким керував ОСОБА_1 відноситься до механічних транспорнтих засобів. Такий транспортний засіб має бути зареєстрований, а для його експлуатації водій має отримати відповідне право підтверджене посвідченням водія категорії «А1».

ОСОБА_1 не надав суду документів щодо технічних характеристик мопеда, яким він керував та жодних належних та переконливих доказів на спростування твердження поліцейських, що вказаний скутер є транспортним засобом. У тоже час він вважав, що на його транспортний засіб та на нього не розповсюджуються обов`язки реєстрації транспортного засобу й отримання відповідних прав.

Поряд з цим з відеозапису вбачається, що скутер приводиться до руху за допомогою електродвигуна, потужністю менше 3 кВт. Проте з того ж запису та зазначених доказів вбачається, що він використовувався водієм на вулиці призначеній для перевезення людей транспортними засобами. Вочевидь водій сприймав цей засіб як транспортний, адже використав його на вулиці саме для руху транспортних засобів. З цих же причин інші учасники руху мали ставитися до такого засобу саме як для транспортного засобу, враховувати його у русі й дотримуватися правил щодо нього. Таке використання зазначеного засобу дає підстави відносити його саме до транспортних засобів. Відповідно водій такого засобу має й підкорятися наведеним вимогам Закону України «Про дорожній рух» та відповідно й Правилам дорожнього руху.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 слід вважати водієм транспортного засобу та у зв`язку з чим суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років. До протоколу не було дано документів, щодо вилучення транспортного засобу, його ідентифікуючих номервів, відомостей про власника тощо. Через це неможливо застосувати стягнення у частині оплатного вилучення транспортного засобу, а тому стягнення слід призначити без цього виду стягнення.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст. 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп. за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На підставі частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, тобто 81 600 грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Сумського апеляційного суду з дня її винесення.

Суддя В.Г. Костенко