Справа № 735/15/24р.
Провадження по справі № 3/735/125/2024р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2024 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Балаби О.А.,

за участю секретаря судового засіданні - Редько А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Короп матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (смт. Короп) Новгород-Сіверського районного відділення поліції ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

потерпілої ОСОБА_2 , захисника Зощенка В.В.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 777607 від 29.12.2023 року, 29.12.2023 року о 10 годині гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 в будинку вчинив словесну сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , словесно виганяв з будинку за несплату комунальних послуг, чим вчинив економічне насильство в сім`ї, де проживає ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, проте захисником Карпенко Ю.О. подано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та захисника і про закриття провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з наступних підстав. Так, юридичне формулювання вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення викладене у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП оскільки такий вид насильства як «вчинення економічного насилля в сім`ї» дане положення не містить. Отже, жодні наслідки через дії ОСОБА_1 для потерпілої у протоколі не зазначені, що свідчить про їх відсутність, а відповідно і про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні просила визнати винним її колишнього чоловіка у вчиненні інкрімінованого йому правопорушенні. Пояснила, що з ОСОБА_1 після розірвання шлюбу у 2008 році до листопада 2023 року продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, у листопаді 2023 року шлюбні відносини було припинено і ОСОБА_1 виїхав проживати до іншої області, а періодично приїжджає. Вона з дітьми залишилась проживати за місцем реєстрації дітей в АДРЕСА_1 . Домовленості між нею та колишнім чоловіком з приводу сплати за комунальні послуги не було. Оскільки ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дітей, тому вона не сплачувала і за комунальні послуги. 29.12.2023 року коли колишній чоловік приїхав, він влаштував сварку за несплату за комунальні послуги в ході якої виганяв її з будинку та пішов до дітей і повідомив їх також, щоб збирали речі. У зв`язку з чим, викликала поліцію. Окрім того, що ОСОБА_1 вчинив економічне насилля вона пережила великий стрес після сварки і вимушена була звернутись до лікаря і проходила лікування, оскільки у неї двоє дітей яких вона самостійно виховує.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що 29.12.2023 року, близько 10-ї години ранку, по телефону спілкувалась із племінницею ОСОБА_2 і чула, як між нею та ОСОБА_1 виникла сварка за комунальні послуги і останній погрожував, що якщо ОСОБА_4 їх не сплатить він відключить світло і сказав щоб ОСОБА_4 забиралась звідти.

Заслухавши пояснення, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству" економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, з обставин домашнього насильства, описаних у протоколі, неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.А. Балаба