П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/933/24

Провадження №3/377/382/24

13 листопада 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого в АРС на посаді начальника дільниці ЦРТМО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474960 від 18.10.2024 року, громадянин ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов виховання згідно п.1 ст. 150 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній 27.09.2024 року о 10 годині 15 хвилин в приміщенні Славутицького ліцею «Без Меж», який розташований за адресою м. Славутич, вул. Героїв Дніпра б.8, з хуліганських мотивів ображав, кидався в бійку, знімав кросівок, закривав в жіночому туалеті в присутності однокласників малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 що могло заподіяти шкоду його психологічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , провину не заперечував, суду пояснив що син за характером спокійний, ніколи подібних дій не вчиняв. Вдома була проведена бесіда щодо недопустимості такої поведінки. ОСОБА_5 перепросив у ОСОБА_4 та пообіцяв не вчиняти подібних дій.

Вислухавши пояснення особи яка притягається до відповідальності, пояснення малолітнього ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474960 від 18 жовтня 2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому викладені обставини і суть правопорушення;

- рапортом інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Байової Л. від 03.10.2024, про обєднання матеріалів, які стосуються одного і того ж факту;

- письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 29.09.2024 року;

- копія паспорта на ім`я ОСОБА_6 ;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ;

- копія психологічної характеристики відносно ОСОБА_4 від 03.10.2024 Інклюзивно-ресурсного центру №1;

- інформаційний лист від 02.10.2024 року від Славутицького ліцею «Без Меж»;

- характеристика відносно ОСОБА_3 ;

- характеристика відносно ОСОБА_7 ;

- Доповідна записка класного керівника 7-В класу ОСОБА_8 ;

- письмовими поясненнями асистента вчителя ОСОБА_9 від 30.09.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_10 від 10.10.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_11 від 10.10.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 10.10.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_13 від 10.10.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.10.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 18.10.2024 року;

- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 .

Відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (частина 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частина 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (частина 4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (частина 5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (частина 6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (частина 7).

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

З урахуванням наведеного, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена повністю, оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів, які знаходяться в справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, свого сина ОСОБА_5 в результаті чого останній ображав малолітнього ОСОБА_4 .

Обставини, які виключають провадження у справі відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП враховую характер правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, обставини, що обтяжують відповідальність, та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_14 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, містить в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, але будь-яких негативних наслідків від його дій не настало.

Згідно із ч.2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_14 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 184, 245, 251, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_2 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко