Справа № 308/6092/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бочкор А.П., в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Відповідно до постанови, 30.03.2024 року о 15.01 годині в м. Ужгород, пр. Свободи, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в медичному закладі ЗОНД, що підтверджується висновком лікаря №431 від 30.03.2024. Вказано про порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху. Складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №033580 від 30.03.2024.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Бочкор А.П., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, а саме факту визнання ОСОБА_1 приймання препаратів, що містять наркотичні речовини близько двох тижнів тому, що мало наслідком неправомірної та не обґрунтованої відмови суду у призначенні судово-медичної токсикологічної експертизи, яка мала на меті вставити чи могли результати швидкого експрес тесту бути наслідком вживання ОСОБА_1 . препаратів, що містять наркотичні речовини за 72 години чи більше годин до відбору сечі та як наслідок не перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння 30.03.2024 під час керування автотранспортним засобом.

Під час складання протоколу поліцейські не ознайомили ОСОБА_1 про його права та обов`язки, що підтверджено відеофіксацією, відтак поліцейськими сфальсифіковано протокол, в частині що нібито ОСОБА_1 роз`яснено про його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим грубо порушено вимоги ч. 4 ст. 256 КУпАП, ч. 4 п. 2 Розділу 2 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, що є самостійною підставою для закриття провадження у справі. Також вказує, що жодних візуальних ознак перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного чи іншого сп`яніння не задокументовано ані під час огляду поліцейськими на місці зупинки авто, ані під час огляду лікарем. Просить призначити у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судово-медичну токсикологічну експертизу.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Бочкор А.П. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового розгляду свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Бочкора А.П., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Відповідно до п.16 розділу III Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

З матеріалів справи та досліджених доказів, апеляційним судом встановлено, що 30.03.2024 року о 15.01 годині в м. Ужгород, по пр. Свободи, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в медичному закладі «ЗОМЦ психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, що підтверджується висновком лікаря №431 від 30.03.2024, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №0336580 від 30.03.2024, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП як щодо змісту, так і щодо форми; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2024 №431 з якого встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2024 о 15 год. 45 хв. (точний час проведення огляду) перебував в стані наркотичного сп`яніння; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1783099; розпискою про залишення на зберіганні транспортного засобу від 30.03.2024; відеозаписом з боді камери поліцейського на якому зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші складені процесуальні документи, у тому числі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підписані ОСОБА_1 особисто.

Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області Митровка Р.Я. був упереджений при направленні ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану сп`яніння, а також при складанні протоколу щодо останнього, і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно з вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість працівника поліції ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження цього немає жодних доказів не лише у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги і таких не здобуто під час розгляду апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, а саме факту визнання ОСОБА_1 приймання препаратів, що містять наркотичні речовини близько двох тижнів тому, що мало наслідком неправомірної та не обґрунтованої відмови суду у призначенні судово-медичної токсикологічної експертизи, яка мала на меті вставити чи могли результати швидкого експрес тесту бути наслідком вживання ОСОБА_1 . препаратів, що містять наркотичні речовини за 72 години чи більше годин до відбору сечі та як наслідок не перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння 30.03.2024 під час керування автотранспортним засобом, апеляційний суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.04.2024, якою у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бочкора А.П. про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи відмовлено, мотивуючи тим, що в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 431 від 30 березня 2024 року, який ніким не оскаржено, складений за підписом лікаря та наявності печатки. Згідно вищевказаного висновку ОСОБА_1 перебував у стані комбінованого наркотичного сп`яніння (амфетамін, метамфетамін). Зазначений висновок медичного огляду містить підпис обстежуваної особи ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду. Вказаний огляд проводився уповноваженою на те особою, в медичному закладі, за допомогою експрес тестів та з використанням спеціальних реактивів для цього.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, щосудова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

На підставі викладеного, апеляційний не вбачає підстав для задоволення клопотання про проведення відносно ОСОБА_1 судово-медичної токсикологічної експертизи.

Отже, вказані доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки суперечать матеріалам справи, що дає обґрунтовані підстави вважати, що вони спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис є безперервним, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Обставини зафіксовані на відеозаписі повністю спростовують доводи сторони захисту та свідчать, що і поліцейський, і лікар закладу охорони здоров`я діяли з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, ст. ст. 35, 40 Закону України «Про національну поліцію». Порушень вимог зазначених нормативно-правових актів, які б могли мати наслідком недійсність огляду на стан сп`яніння, не встановлено.

Зокрема, твердження захисника про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, не роз`яснили водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відповідають дійсності та вказують на неуважне вивчення матеріалів справи при підготовці апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Бочкора А.П. також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на оди рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Бочкора А.П. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага