ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2478/23 Номер провадження 33/814/460/24Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 11.09.2023 о 04:28 год. в м. Полтава по проспекту Вавілова, 13/42, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №431. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Вказує, що підставою зупинки керованого ним ТЗ було відсутність освітлення заднього номерного знаку. Враховуючи, що відповідний протокол працівниками полії про порушення ПДР не складався, їх подальші дії є неправомірними, оскільки є похідними від незаконного зупинення керованого ним транспортного засобу.

Також як на підставу скасування постанови посилається на проведення огляду в медичному закладі неуповноваженою особою медичною сестрою, яка не наділена таким правом з огляду на проведення такого огляду виключно лікарем.

Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке не потребує свого окремого процесуального вирішення з огляду на не пропущення останнім строку на подачу апеляційної скарги, зважаючи на припадання останнього дня подання скарги на вихідний день та подачу скарги в перший робочий день особисто до канцелярії суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №045157 від 11.09.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з особистою відміткою водія щодо повідомлення про заборону керування ТЗ

висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння станом на 05:04 год. 11.09.2023,

записи з бодікамери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Зазначені судом першої інстанції докази були досліджені у визначеному законом порядку та віднесені до належних доказів, оскільки стосуються фактичних обставин вчиненого правопорушення та не були спростовані правопорушником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається рух автомобіля Daewoo Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 , якого зупиняють працівники поліції за допомогою проблискових маячків на їх службовому автомобілі, який рухається в цей час позаду нього.

Після зупинки транспортного засобу водію пояснюють причину зупинки неосвітлення заднього номерного знаку та повідомляють про наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 погоджується пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Після огляду лікарем-наркологом та продуття алкотестеру з позитивним результатом 1,24%, лікарем складається висновок на підставі якого працівники поліції складають протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Весь перебіг подій зафіксовано на бодікамеру працівника поліції.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не було спростовано під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій працівників поліції, які спочатку зупинили автомобіль з підстав технічної несправності підсвітки, що є самостійною підставою притягнення водія до відповідальності та відсутність будь яких результатів виявленого порушення з цього приводу, натомість відразу повідомлення про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не приймаються до уваги як підстава для скасування постанови місцевого суду, оскільки є власним тлумаченням апелянта перебігу подій та не свідчать про протиправність дій поліцейських.

Як зазначалося вище, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено в зв`язку з відсутністю освітлення заднього номерного знаку.

При цьому працівники поліції повідомили, що зважаючи на те, що вказана несправність могла виникнути під час руху, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не в автоматичному режимі виносити не будуть.

Зупинка автомобіля була законною, що узгоджується з п. 2 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а отже всі подальші дії працівників поліції були правомірними.

Саме під час спілкування з водієм з приводу неосвітленого номерного знаку виникла підозра щодо перебування останнього в стані сп`яніння, у зв`язку чим чим проведено огляд на стан сп`яніння у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта на проведення огляду в медичному закладі неуповноваженою особою, а саме медичною сестрою, а не лікарем наркологом, не беруться судом до уваги та спростовуються долученими відеозаписами.

Так, з відеозапису вбачається, що медична сестра вимірює тиск, підготовлює технічний прилад для використання та надає його водію для продуття, в подальшому оголошує результат, що входить в її посадові обов`язки. Огляд водія проводиться особисто лікарем наркологом, що зафіксовано о 05:18 год.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна