Справа № 602/1015/24
Провадження № 3/602/697/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2024 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, з середньою освітою, працюючого водієм у ПП «ЗБРУЧ АГРО», -

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150180, складеному 14.10.2024 поліцейським ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП у Тернопільській області капралом поліції Батенчуком А.М., вказано, що 14 жовтня 2024 року о 06 год 40 хв ОСОБА_1 в м. Ланівці на 24 км автодороги Т2009 Вишнівець-Ланівці, керуючи транспортним засобом марки Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував зміни дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення із косулею, чим порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався на автомобілі із допустимою швидкістю, близько 80 км/год, коли на проїжджу частину перед його автомобілем раптово вибігла косуля. Побачивши тварину він одразу застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення з нею йому не вдалось, внаслідок чого він здійснив наїзд на дану тварину та у зв`язку з чим його автомобілю було спричинено значні пошкодження. Після чого він зателефонував у поліцію, повідомив про подію та дочекався приїзду поліцейських на місці ДТП, а також викликав єгеря з лісництва. Зазначив, що подія сталася несподівано, тварину він помітив уже на проїжджій частині за кілька метрів перед автомобілем, куди вона неочікувано вибігла з лівої сторони відносно руху його автомобіля, будь-яких попереджувальних знаків про можливу появу диких тварин на даній ділянці автомобільної дороги встановлено не було. Додатково пояснив, що став учасником ДТП вперше у житті, раніше до адміністративної відповідальності, у т.ч. за порушення правил ПДР, не притягався.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка в момент скоєння ДТП перебувала в автомобілі марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 . Свідок пояснила, що ОСОБА_1 підвозив її по дорозі. Перебуваючи на пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, вона спочатку відчула як водій почав різко гальмувати, а після того побачила косулю, яка перебігаючи дорогу зліва направо з великою швидкістю, зіткнулася з транспортним засобом. Від моменту, коли водій почав гальмувати і вона побачила тварину, до моменту зіткнення минуло кілька секунд. Після зупинки транспортного засобу вона не дочекалася працівників поліції, яких викликав ОСОБА_1 , оскільки поспішала на роботу.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов вказаних нижче висновків.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП України встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються у відповідності до положень ст. 251 КУпАП на основі доказів, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Згідно із п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України, який є похідним від п. 12.1 ПДР, встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З вищевикладеного слідує, що під час руху транспортного засобу водій, при виборі швидкості руху в дозволених межах завжди повинен враховувати, зокрема, дорожню обстановку. У той же час при зміні дорожньої обстановки, наприклад, внаслідок виникнення перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, водій транспортного засобу повинен належним чином відреагувати на зміну дорожньої обстановки шляхом зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду виниклої перешкоди.

Таким чином, дорожня обстановка і об`єктивна спроможність відреагувати на її зміну, є визначальним фактором щодо вибору швидкості руху транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу, що аналіз положень п. 12.1, 12.3 ПДР свідчить про те, що їх вимоги поширюються лише на ті випадки, коли під час руху транспортного засобу виникає перешкода, яку водій об`єктивно спроможний виявити. Тому у разі виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно не міг виявити, або навіть якщо і міг виявити, але з технічних причин не був спроможний зупинитися або здійснити об`їзд такої перешкоди, то не допускається кваліфікація такої ситуації як неврахування водієм дорожньої обстановки, а відповідно як порушення вимог правил дорожнього руху.

Відповідно до абз. 39 п. 1.10 ПДР дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Отже, дорожня обстановка, яку водій враховує при виборі швидкості руху транспортного засобу та при різкій зміні якої водій зобов`язаний зменшити швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду виниклої перешкоди, визначається певною сукупністю факторів, серед яких, зокрема, вбачається наявність перешкод на ділянці дорозі чи інші обставини, які можуть створювати небезпеку для учасників дорожнього руху та потребувати від останніх додаткової уважності, пильності та зменшення швидкості руху.

Окрім того, одним із важливих факторів, який характеризує дорожню обстановку є рівень організації дорожнього руху, зокрема, наявність відповідних дорожніх знаків, за допомогою яких, серед іншого, здійснюється регулювання дорожнього руху (п. 8.1 ПДР), зокрема, попереджувальних знаків.

Попереджувальні знаки інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду (пп. «а» п. 8.4 ПДР).

Одним з попереджувальних знаків відповідно до п. 1.36 глави 1 розділу 33 ПДР є знак «Дикі тварини», що попереджає учасників дорожнього руху про ділянку дороги, на якій можлива поява диких тварин.

Як слідує зі змісту п. 1.40 глави 1 розділу 33 ПДР, такий дорожній знак установлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знаки встановлюються і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1.

Виходячи з наведених вище положень ПДР, ділянка дороги, на якій можлива раптова зміна дорожньої обстановки внаслідок появи на дорозі диких тварин, повинна належним чином позначатися знаком 1.36, який встановлюється у відповідному місці відповідно до вимог чинного законодавства.

У такому випадку нехтування водієм транспортного засобу вимог зазначеного дорожнього знаку може свідчити про неврахування ним можливості раптової зміни дорожньої обстановки, а відповідно і свідчити про порушення ним вимог ПДР.

І навпаки відсутність такого знаку не покладає на водія транспортного засобу додаткового обов`язку щодо уважності у зв`язку з можливою раптовою появою на дорозі дикої тварини, оскільки така обставина не характеризується тим ступенем передбачуваності, внаслідок чого її можна було б враховувати кожного разу під час руху транспортним засобом.

За відсутності відповідного попереджувального знаку саме по собі зіткнення транспортного засобу з дикою твариною, яка досить швидко рухається, причому рухається непередбачувано, не може бути свідченням того, що водій невірно обрав швидкість руху чи проявив недостатню уважність при стеженні за дорожньою обстановкою.

Наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується наявність на ділянці дороги, де сталося ДТП, встановленого знаку 1.36 «Дикі тварини», що попереджав би про можливу появу на дорозі диких тварин.

Більше того, факт наявності такого дорожнього знаку заперечується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів, які б переконливо свідчили про порушення ОСОБА_1 норм п. 12.1 ПДР, зокрема те, що він: не дотримався безпечної швидкості руху в установлених межах; був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, яку мав би врахувати, проявивши належну уважність та обережність; об`єктивно був спроможний виявити перешкоду на дорозі у виді дикої тварини та був спроможний з технічної точки зору уникнути зіткнення (зупинитися або здійснити об`їзд такої перешкоди).

Натомість, наявні у справі докази, а саме: схема місця ДТП від 14.10.2024 (а.с.4), письмове пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), результатами тестування на приладі Drager Alcotest 6820 на визначення стану алкогольного сп`яніння від 14.10.2024, результат якого становить 0,00 проміле (а.с.1), надані у судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка, у їх сукупності, свідчать про те, що: ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі з допустимою швидкістю поза населеним пунктом, косуля раптово вискочила на проїжджу частину дороги безпосередньо перед самим автомобілем, водій негайно вжив заходів для зменшення швидкості (гальмування), однак не зміг уникнути зіткнення.

Відтак немає достатніх підстав для твердження про те, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною третьою статті 62 Конституції України закріплено принцип, згідно з яким обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумнівищодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наведений принцип також повною мірою застосовний до проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 п.1, 252, 283-285, 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В. А. Наумчук