ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6226/23
Провадження № 3/210/62/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 березня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , водій, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.9 а ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2023 року серії ААД №639282, 04.11.2023 о 01 год. 46 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Вокзальна 29, водій керував транспортним засобом Opel Omega днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов у встановленому законом порядку на місці за допомогою Alkotest Drager ARHJ-0313 ARHH-0809 тест №1021, результат позитивний 1,57%. Відеофіксація Xiaomi, нагрудний відео реєстратор 475250, 475243.

Згідно протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Тішуніна О.А. 25.01.2024 року надійшли письмові пояснення по справі.

В поданих письмових поясненнях адвокат Тішунін О.А. зазначає, що після зупинки транспортного засобу, співробітники поліції не проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`янінні шляхом огляду, а відразу йому було запропоновано проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Alcotest 6820».

ОСОБА_1 погодився та на вимогу інспектора та пройшов медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Alcotest 6820» о 02 год. 27 хв.

Після проходження огляду ОСОБА_1 було повідомлено про наявність алкогольного сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (без дати та часу), де зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками (різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя) не складався.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено номеру спеціального технічного засобу за допомогою якого проводився огляд. Вказана обставина ставить під сумнів його зміст, оскільки у протоколі вимірювання пристрою Drager Alcotest 6820 від 04.11.2023 о 02.30 год. зазначено конкретний номер приладу, а саме: № ARHJ-0313.

Крім того, зазначає, що в протоколі зазначено, що поліцейськими здійснювалася відеофіксація події за допомогою відеореєстратору XIAOMI без залучення свідків, але в порушення ст. 266 КУпАП, інспектором будь-які матеріали відеозапису не долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, які б висвітлювали в першу чергу факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факти проходження медичного обстеження. Відсутність належних та допустимих доказів не дають вимогу встановити як відбувалась процедура медичного огляду та в який час. Наявними в матеріалах справи доказами не доведено того, що працівниками поліції зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні докази (відео), як проходило вимірювання на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а також не вбачається, які результати вимірювання були зазначені на приладі Драгер «Аlkotest 6820». ОСОБА_1 не був згодний з висновками про наявність у нього стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини вказують на те, що водій ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським, а тому протокол вимірювання пристрою Drager Alcotest 6820 від 04.11.2023 год. та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не можуть слугувати доказами, які підтверджують стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

У судовому засіданні адвокат Тішунін О.А. підтримав письмове клопотання, додатково зазначив, що 04.11.2023 року о 01 год.46 хв. ОСОБА_1 не керував автомобілем, крім того патрульними поліцейськими Верещинському О.Б. не було вручено направлення на огляд водія та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 04.11.2023 року о 01:46 год., поліцейськими не надано жодних доказів, які б доводили факт керування транспортним засобом, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З відеозаписів, переглянутих в судовому засіданні встановлено, що відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 04.11.2023 року о 01:46 год.

З дослідженого відеозапису img-0559.mp4 (час 01:46 год.) вбачається факт руху транспортного засобу білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 та факт зупинки даного транспортного засобу на узбіччі дороги. Проте, дослідивши відеозапис неможливо ідентифікувати особу водія транспортного засобу.

Досліджений відеозапис «clip-0» (час 02:11 год.) розпочинається з моменту, коли патрульні поліцейські підходять до транспортного засобу Opel Omega, автомобіль знаходиться у нерухомому стані з вимкненим двигуном.

Розбіжність у часі між відеозаписом, на якому зафіксовано факт руху транспортного засобу та відеозаписом, на якому присутній ОСОБА_1 , становить 25 хвилин, у зв`язку з чим неможливо встановити особу, яка керувала транспортним засобом 04.11.2023 року о 01:46 год.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 04.11.2023 року о 01:46 год. транспортним засобом Opel Omega днз НОМЕР_2 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 у зазначений в протоколі час до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 04.11.2023 року о 01:46 год. ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, дослідивши диск з відеозаписами долучений до матеріалів справи, суд звертає увагу, що долучений відеозапис фрагментарний, епізодичний, не є безперервним, відеозаписом не зафіксовано результат тесту спеціального технічного приладу Alkotest Drager ARHJ-0313 ARHH-0809, тобто не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Пунктом 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до бланку Додатку 2 до Інструкції (Акт огляду), в Акті обов`язково зазначається назва та номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого було проведено огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Проте, всупереч Інструкції інспектором поліції акт огляду складено в одному примірнику, ОСОБА_1 копію Акта огляду не надано. В акті огляду, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання копії акта огляду, будь-яких інших доказів про вручення примірника Акта огляду матеріали адміністративної справи не містять, таким чином поліцейськими було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписах, досліджених у судовому засіданні не зафіксовано факт ознайомлення ОСОБА_1 з даним актом та не зафіксовано факт отримання акта огляду.

Крім цього, всупереч вимогам Інструкції, акт огляду, долучений до матеріалів справи не містить номеру спеціального технічного засобу, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказана обставина ставить під сумнів зміст Акту, оскільки у зміст акта огляду не містить усіх обов`язкових відомостей передбачених Інструкцією.

Відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису «clip-1» (час 02:28 год.) вбачається, як ОСОБА_1 проходить огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу.

Після проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у разі незгоди з результатом огляду.

Також, відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 був ознайомлений з результатом огляду на стан сп`яніння .

Крім цього, відеозаписом не зафіксовано результат тесту спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARНJ 0313.

Також, суд звертає увагу, що у направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 .

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. Є. Скотар