ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9545/23 Номер провадження 33/814/736/24Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем Філоненко О.В.

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Науменка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник адвокат Науменко Олексій Григорович,

на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП,

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої у Федеративній республіці Німеччина, має статус біженця, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, 05 жовтня 2023 року о 23-26 год ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «KIA CERATO 1.65 МТ», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Харківське шосе, 29 у м. Полтаві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, сповільненість рухів та мови.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

З постановою судді не погодилася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник адвокат Науменко О.Г., який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що мало місце поліцейське переслідування ОСОБА_1 та численні порушення з боку працівників поліції.

Вказано, що не було підстав для зупинки транспортного засобу під її керуванням, а протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки він був складений з порушенням.

Також, в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року, оскільки його було порушено з поважних причин.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Під час судового засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_1 і її захисник - адвокат Науменко О.Г. вимоги апеляційної скарги підтримали та просили скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року.

У поданому клопотанні скаржник просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки він не був обізнаний про винесену постанову суду тому, що повний текст постанови отримав 16 квітня 2024 року в електронному кабінеті.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення доступу особи до правосуддя відповідно до положень статей 7, 55 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки причини його пропуску є поважними.

Як вбачається із матеріалів справи, копію постанови суду першої інстанції були направлені учасникам справи 15 квітня 2024 року (а.с. 71-72), що, в свою чергу, перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Щодо оскарженої постанови

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У свою чергу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2023 ОСОБА_1 не скористалася своїм правом та відмовилася надавати пояснення та ставити підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідають вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належними та допустимими доказами по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутих відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 у працівників поліції виникли підозри щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема:

протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 505198 від 05 жовтня 2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05 жовтня 2023 року, даними відеозапису.

Надавши оцінку вище зазначеним доказам, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи у їх сукупності.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі на порушення прав ОСОБА_1 з боку поліцейських, які склали протокол, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, а зокрема відеозаписом.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із відеозапису, наданого працівниками поліції, вбачається, що під час зупинки транспортного засобу останні повідомляють, що підставою для зупини транспортного засобу була відсутність полісу обов`язкового страхування.

Під час спілкування з працівниками поліції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності погоджується, що дійсно поліс нею було оформлено після зупинки її автомобіля іншим екіпажом поліції.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який ОСОБА_1 оформила, починав діяти з 06 жовтня 2023 року, а автомобіль під її керуванням було зупинено 05 жовтня 2023 року.

Крім того, відповідно до норм чинного законодавства, забороняється рух транспортних засобів без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Апеляційний суд зауважує, що після притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без полісу, ОСОБА_1 , на виконання ПДР України, не могла продовжувати рух, відповідно, в її діях працівниками поліції вбачалося вчинення адміністративного правопорушення повторно, а не переслідування, як зазначено в апеляційній скарзі.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Слід зауважити, що у рішенні ЄСПЛ від 25 березня 2021 року по справі «Сміляніч проти Хорватії», суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (пункт 76).

Доводи апеляційної скарги, щодо поліцейського переслідування чи порушень її прав під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, також спростовуються відеозаписом, який мається в справі.

З вище вказано відеозапису вбачається, що працівники поліції під час спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ввічливі, коректні. Пояснюють підстави зупинки, при перевірці документів повідомляють, що водійське посвідчення ОСОБА_1 вилучено не підвищуючи голос, любязно пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, коли остання відмовляється від проходження огляду, повідомляють, що за відмові від проходження огляду також передбачена відповідальність і повторно пропонують пройти огляд на що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності знову відмовляється.

Доводи скаржника, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 порушували її права чи виявляли ознаки переслідування не підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення і, на думку суду апеляційної інстанції, є способом захисту.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 заперечувала факт керування транспортним засобом під час відмови проходження огляду на стан сп`яніння чи складення постанови за керування транспортним засобом без полісу страхування.

Також, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені її права та обов`язки.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від надання пояснень з приводу вчиненого правопорушення, що є її правом, закріплене статтею 63 Конституції України.

Необхідно звернути увагу, що користування джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до пункту 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Висновки суду

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статей 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник адвокат Науменко Олексій Григорович, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник адвокат Науменко Олексій Григорович, строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник адвокат Науменко Олексій Григорович залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль