Провадження № 3/470/103/24
Справа № 470/139/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року смт Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф.,

за участю секретаря Саларьової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Заводівка Березівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , водій відділення зберігання технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року о 12 годині в населеному пункті Баштанського району Березнегуватської ОТГ Миколаївської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), військовослужбовець ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкіри обличчя, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова та хитка хода В подальшому ОСОБА_1 було направлено для проходження медичного огляду до м.Снігурівка у ВСП та місці він відмовився від пояснень та від проходження медичного огляду. Відмову від вищезазначеного медичного огляду зафіксовано актом огляду від 20.02.24 року, в якому останній поставив свій особистий підпис та проведено відеофіксацію відмови на персональний відеореєстратор моделі DМТ1 заводський номер DМТ 001762.

Крім того, 22 лютого 2024 року о 17 годині 20 хв. в населеному пункті Баштанського району Березнегуватської ОТГ Миколаївської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), військовослужбовець ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкіри обличчя, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова та хитка хода В подальшому ОСОБА_1 було направлено для проходження медичного огляду до м.Снігурівка у ВСП та місці він відмовився від пояснень та від проходження медичного огляду. Відмову від вищезазначеного медичного огляду зафіксовано актом огляду від 22.02.24 року, в якому останній поставив свій особистий підпис та проведено відеофіксацію відмови на персональний відеореєстратор моделі DМТ1 заводський номер DМТ 001762.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення про виклик до суду, яка сформована в електронному вигляді. До суду надав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Вину у вчиненні даного правопорушення визнав.(а.с.11)

Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,суд керується ч.1 ст.268 КУпАП, яка вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та з урахуванням вищенаведеного, суддя вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Так, диспозиція частини 3 статті 172-20 КУпАП, передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, а саме за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» регламентує, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 (затверджений Законом України від 17 березня 2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти з 17 березня 2014 року особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час, період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 7 ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно ч.4 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про військове адміністративне правопорушення № ОДМ /186 від 21.11.24 року (а.с.1-4); протоколом ОДМ №191 від 23.11.24 р., копіями актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з письмовою відмовою ОСОБА_1 (а.с.5, 22), дисками з відеофіксацією з зафіксовною відмовою від проходження огляну на стан алкогольного сп`яніння(а.с.13, 29)

Таким чином суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Проте згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 27,247, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Справи про адміністративні правопорушення 470/139/24, 470/145/24, об`єднати в одне провадження за №3/470/103/24 справа №470/139/24.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф сплачувати на розрахунковий рахунок: UA0014424 Миколаїв.ГУК/тг смт Березнегувате/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), .

Після сплати штрафу оригінал квитанції надіслати на адресу Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя С. Ф. Орлова