Справа № 692/146/24
Провадження № 3/692/235/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947438 від 30.01.2024р., ОСОБА_1 29.01.2024р. близько 22:00 год. в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання здійснила продаж алкоголю (самогон) з рук в кількості 1 л. вдвох скляних тарах по 0,5 л. за грошові кошти в сумі 200 грн. гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 КУпАП.

У судове засідання 18.03.2024р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 947438 від 30.01.2024р. ОСОБА_1 повідомлялась про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, яка відбудеться за викликом до суду.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947438 від 30.01.2024р., ОСОБА_1 29.01.2024р. близько 22:00 год. в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання здійснила продаж алкоголю (самогон) з рук в кількості 1 л. вдвох скляних тарах по 0,5 л. за грошові кошти в сумі 200 грн. гр. ОСОБА_2 .

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення, копію першої сторінки рапорту на ім?я начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, пояснення ОСОБА_2 від 30.01.2024р., копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 30.01.2024р., довідку ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області №5 90/66/01 від 08.02.2024р.та супровідний лист.

Інших доказів суду не надано.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Згідно п. 14.1.5. ст. 14 ПКУ алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно даних відкритого доступу, що мається у мережі інтернет, Української юридичної енциклопедії Української малої енциклопедії, самогон, сивуха, первак, самогінка - міцний (40 - 60 %) спиртний напій домашнього виробництва, що виготовляється шляхом перегону браги через саморобні або заводського виробництва апарати. Брага отримується при спиртовому бродінні за допомогою дріжджів з продуктів, що містять цукор або зацукруванням сировини, що містить крохмаль. Це може бути жито, цукор, картопля, фрукти, буряк та інше.

Таким чином самогон не належить до алкогольних напоїв, відповідальність за продаж яких з рук передбачена ч.3 ст. 156 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , той 30.01.2024р. близько 01:00год. придбав у ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , дві скляні пляшки ємністю 0,5 л. алкогольного напою власного виробництва, заплативши при цьому 200 грн. У подальшому пішов додому та зустрів працівників поліції, які виявили вказаний напій. Вказані у письмових поясненнях дата та час продажу не відповідають таким даним, що зазначені у фабулі правопорушення, вказаному у протоколі серії ВАБ № 947438 від 30.01.2024р.

Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_1 та вказала, що інколи надає горілку Каракуліним, які проживають поряд, в рахунок оплати послуг по допомозі у домашньому господарстві. Факт торгівлі горілкою (самогоном) заперечила.

Суд звертає увагу, що у протоколі серія ВАБ № 947438 від 30.01.2024р. вказано про вилучення речей у ОСОБА_1 згідно акту вилучення, добровільної видачі, однак такий акт до матеріалів справи не долучений, постанова суду від 14.02.2024р. про направлення справи для до оформлення, у цій частині не виконана.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні відомості про вилучення речовини у ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 та її дослідження для визначення виду та приналежності до групи алкогольних напоїв. Також висновок про наявність алкоголевмісної речовини у двох скляних пляшках, що були у ОСОБА_2 та про її придбання у гр. ОСОБА_1 працівником поліції зроблено виключно зі слів ОСОБА_2 .

Таким чином, належними доказами не підтверджено, яку саме речовину мав при собі ОСОБА_2 на момент зустрічі з працівниками поліції. Тому не є зрозумілим, на підставі чого працівники поліції зробили достовірний висновок про продаж гр. ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 алкоголю (самогону).

Окрім того, відомостей про долю грошових коштів, нібито отриманих ОСОБА_1 внаслідок продажу такої горілки матеріали справи не містять, відомості про вилучення таких коштів у матеріалах справи відсутні.

При цьому сама ОСОБА_1 продаж горілки чи самогону у своїх письмових поясненнях заперечила.

Окрім того, статтею 177 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за придбання самогону, однак матеріали справи не містять жодних відомостей щодо притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП.

Таким чином, факт продажу алкоголю (самогону) з рук в кількості 1 л. в двох скляних тарах по 0,5 л. за грошові кошти в сумі 200 грн. гр. ОСОБА_2 29.01.2024р. близько 22:00 год. в АДРЕСА_1 , вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскількиматеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 156, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко