Дата документу Справа № 317/3297/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/38/24Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Єдиний унікальний №317/3297/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Пантюхова В.С., представника іншого учасника ДТП потерпілого ОСОБА_2 адвоката Толпегіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Толпегіна Андрія Володимировича та захисника Пантюхова Валерія Сергійовича (з доповненням) на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 07 квітня 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

за ст.124 КУпАП закрито за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

Суддя районного суду зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушгення , 17.09.2021 року о 13 год. 02 хв. водій ОСОБА_1 , знаходячись на автошляху Н-08 Запоріжжя-Дніпропетровськ 451 км + 500 м у Запорізькому районі, керуючи автомобілем «HYNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не зміг своєчасно відреагувати на зміни в дорожній обстановці та здійснив зіткнення з мотоциклом «DUCATI» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілем «HYNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суддя закрив провадження у справі за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просив скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови зазначив про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП за відображених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та проігнорував вимоги ст.280 КУпАП щодо необхідності встановлення всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення до провадження в якості потерпілого, позбавивши його таким чином можливості реалізувати передбачені ст.269 КУпАП права, зокрема, подавати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 та завдання матеріальної шкоди ОСОБА_2 внаслідок пошкодження його автомобіля «VOLKSWAGEN AMAROK» д.н.з. НОМЕР_4 .

Представник ОСОБА_3 посилається на тривалість та умисне затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, за відсутності клопотань учасників справи суд першої інстанції призначив автотехнічну експертизу за вихідними даними, згідно яких експертна установа не змогла провести дослідження.

Апелянт заперечує проти викладених в мотивувальній частині постанови обставин події ДТП, оскільки судом не враховано долучені ним до матеріалів справи докази, які встановлювали дійсний механізм ДТП, підтверджували показання інших учасників та спростовували показання ОСОБА_1 . Не встановлення дійсних обставин події ДТП позбавляє ОСОБА_2 права звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування матеріальної шкоди.

Представник зазначає, що судом першої інстанції не досліджено долученний до матеріалів справи висновок експерта за результатами комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №264/264-22 від 31.08.2022 року, проведеної в рамках апеляційного перегляду постанови суду по справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУПАП.

Більш того, суд зазначив, що винесена постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, чим позбавлено можливості ОСОБА_2 та інших осіб, яким в результаті даної пригоди завдано матеріальної шкоди, оскаржити винесену постанову.

Захисник Пантюхов В.С. в своїй апеляційній скарзі та доповненні до неї просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначив, що постанова суду є незаконною. Під час розгляду справи суд не дотримався принципів верховенства права та презумпції невинуватості, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд.

Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та порушено його право на захист.

Відомості наявних в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, показань свідків ОСОБА_2 , які неодноразово змінювались, та ОСОБА_4 не пояснюють механізм події ДТП та не доводять провину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення. Викладені в постанові суду обставини не відповідають дійсності, оскільки вказано первісні показання свідка ОСОБА_2 та не зазначено про показання, які надавалися ним безпосередньо у судовому засіданні.

Висновок експерта за результатами призначеної з ініціативи суду експертизи підтверджує невинуватість ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_1 не порушував вимоги ПДР України та не допускав зіткнення. Автомобіль ОСОБА_1 перебував у нерухомому стані, коли із задньою частиною його автомобіля допустив зіткнення автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 , відомості про пошкодження на мотоциклі «DUCATI» відсутні. Відтак, на переконання захисника, вину ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом.

Заслухавши представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 адвоката Толпегіна А.В., який повністю підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив проти скарги захисника; ОСОБА_1 і його захисника Пантюхова В.С., які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили проти скарги представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 адвоката Толпегіна А.В.; перевіривши матеріали справи, наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до положень ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Щодо вимог апеляційної скарги представника ОСОБА_3 апеляційний суд зауважує наступне.

Вказані вимоги фактично зводяться до доповнення змісту суті адміністративного правопорушення та уточнення опису установлених обставин ДТП з метою реалізації права ОСОБА_2 на відшкодування завданої матеріальної шкоди. Т.т. зазначення, що вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №252846 від 17.09.2021 року діями водія ОСОБА_1 автомобілю «VOLKSWAGEN AMAROK» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , також було завдано механічні пошкодження.

Згідно системного тлумачення норм законодавства України про адміністративні правопорушенні встановлено, що ані районний суд, ані суд апеляційної інстанції не вправі самостійно змінювати фабулу та виходити за межі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. У протилежному випадку суд перебиратиме на себе функції уповноважених на складання протоколу осіб органів Національної поліції України, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відтак, районний суд розглянув справу про адміністративне правопорушення в межах відомостей протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, які надійшли до суду. У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги представника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Водночас вимоги апеляційної скарги захисника щодо закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення та наведені їх обґрунтування обставини не ґрунтуються на матеріалах справи. Із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді кореспондуються з наявними матеріалами справи і вимогами закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення за клопотаннями захисника ОСОБА_1 адвоката Пантюхова В.С. та представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 адвоката Толпегіна А.В. з метою встановлення фактичних обставин ДТП, яка мала місце 17.09.2021 року, постановою Запорізького апеляційного суду від 07.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначено комісійну комплексну судову автотехнічну, транспортно-трасологічну та фототехнічну експертизи, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно листа №7107/08-14/13-23 від 21.12.2023 року директор Дніпропетровського НДІСЕ повідомив суду про неможливість виконання комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної та фототехнічної експертиз у зв`язку з відсутністю у штаті даної установи атестованих судових експертів з правом проведення судових експертиз за спеціальностями 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» та 7.1 «Технічне дослідження матеріалів та засобів відеозвукозапису».

В подальшому постановою Запорізького апеляційного суду від 05.01.2024 року проведення вказаної експертизи було доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Після чого 18.04.2024 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення разом із висновком експерта №КСЕ-19/108-24/1204 від 12.04.2024 року.

Відповідно до вищевказаного висновку експерта оскільки у поясненні водія ОСОБА_1 відсутня інформація стосовно руху автомобіля «Amarok» та дій його водія ОСОБА_2 , що не дозволяє в повному обсязі встановити, як повинен був діяти водій автомобіля «Amarok» відповідно вимогам Правил дорожнього руху, то експертним шляхом вирішити запитання, чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню в умовах даної ДТП, не виявляється можливим.

Визначити, чи відповідали дії водія автомобіля «Amarok» ВошунаО.М. вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити запитання «Чи відповідали дії ОСОБА_2 в умовах даної ДТП вимогам ПДР України? Якщо ні, то чи знаходяться встановлені невідповідності в причинному зв?язку з настанням ДТП?» можливо лише після надання даних стосовно відстані видимості в напрямку руху у мовах задимлення, швидкості руху автомобіля «Amarok», інших даних стосовно просторово-динамічних параметрів руху цього автомобіля та дій водія ОСОБА_2 , а також визначення його технічної можливості запобігти зіткненню.

У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Accent» побачив перешкоду у виглялі нерухомого автомобіля «Elantra», після чого зупинився за 4 метри до останнього; при цьому контакт з автомобілем «Elantra» відбувся вже після зупинки автомобіля «Accent» та після удару ззаду його автомобіля. Тобто у цій дорожній ситуації водій автомобіля «Accent» ОСОБА_1 , зупинившись перед нерухомою перешкодою у вигляді автомобіля «Elantra», своми діями небезпеки для руху іншим учасникам не створював та не мав змоги впливати на розвиток цієї дорожньої ситуації. Отже, водій ОСОБА_1 своїми однобічними діями не мав технічної можливості уникнути даної ДТП.

Оскільки у цій дорожній ситуації водій автомобіля «Accent» ОСОБА_1 зупинився перед нерухомою перешкодою та своїми однобічними діями не мав технічної можливості уникнути даної пригоди, то у його діях невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не вбачається, а також в цілому його дії не знаходяться в причинному зв?язку з подію даної ДТП. Встановити, чи вбачається у діях водія автомобіля ОСОБА_1 невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху не виявляється можливим через відсутність інформації стосовно відстані видимості елементів проїзної частини для цього водія та швидкості руху автомобіля «Accent» перед пригодою. Але навіть у випадку наявності у діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху вона не перебуває у причинному зв?язку з подією цієї ДТП.

Крім того, встановити, як повинні були діяти водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно вимогам Правил дорожнього руху, експертним шляхом не виявляється можливим (Том 2, а.п.51).

Визначити, чи відповідали дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити запитання «Чи відповідали дії ОСОБА_2 в умовах даної ДТП вимогам ПДР України? Якщо ні, то чи знаходяться встановлені невідповідності в причинному зв?язку з настанням ДТП?» та «Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 в умовах даної ДТП вимогам ПІДР України? Якщо ні, то чи знаходяться встановлені невідповідності в причинному зв?язку з настанням ДТП?» можливо лише після надання даних стосовно відстані видимості в напрямку руху у мовах задимлення, швидкості руху автомобілів «Amarok» і «Accent», інших даних стосовно просторово-динамічних параметрів руху цих автомобілів та дій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також визначення їх технічної можливості запобігти зіткненню (Том 2, а.п.52).

У цій дорожній ситуації водія автомобіля «Accent» ОСОБА_1 , здійснюючи рух в умовах з погіршеною видимістю внаслідок задимлення, повинен був діяти відповідно вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху.

При цьому у наведеному вище під час вирішення запитання №10 письмовому поясненні водія автомобіля «Amarok» ОСОБА_2 відсутня інформація стосовно просторово-динамічних параметрів руху автомобіля «Accent» та дій його водія ОСОБА_1 . Тому за цим поясненням в повному обсязі встановити, як повинен був діяти водій ОСОБА_1 відповідно вимогам Правил дорожнього руху, експертним шляхом не виявляється можливим.

Визначити чи відповідали дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити запитання «Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 в умовах даної ДТП вимогам ПДР? Якщо ні, то чи знаходяться встановлені невідповідності в причинному зв?язку з настанням ДТП?» можливо лише після надання даних стосовно відстані видимості в напрямку руху в мовах задимлення, швидкості руху автомобіля «Accent» та інших даних стосовно просторово-динамічних параметрів руху цього автомобіля та дій водія ОСОБА_5 , а також визначення його технічної можливості запобігти зіткненню (Том 2, а.п.52).

Слід відмітити, що у поясненні водія ОСОБА_2 відсутня інформація стосовно того, чи була створена небезпека для руху або перешкода для водія ОСОБА_1 , а також щодо причини зміни напрямку руху автомобіля «Accent» з правої на ліву смугу руху. Крім того, як було зазначено вище, відсутня інформація стосовно швидкості руху автомобіля «Accent», розташування автомобілів «Amarok» і «Accent» один відносно одного та відносно місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнього, а також часу існування небезпеки для руху водія автомобіля «Amarok», що не дозволяє визначити технічну можливість водія ОСОБА_2 запобігти зіткненню. У зв?язку із вищенаведеним встановити, чи мав водій ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткненню в умовах даної ДТП, експертним шляхом також не виявляється можливим.

Вирішити запитання «Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 в умовах даної ДТП вимогам ПДР? Якщо ні, то чи знаходяться встановлені невідповідності в причинному зв`язку з настанням ДТП?» можливо лише після надання даних стосовно відстані видимості в напрямку руху в умовах задимлення, швидкості руху автомобіля «Accent», інших даних стосовно просторово-динамічних параметрів руху автомобілів «Amarok» і «Accent», а також визначення технічної можливості водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути цієї ДТП (Том 2, а.п.53).

15. За поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_6 водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху; при цьому за цими поясненнями в повному обсязі вирішити дане запитання не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних.

За поясненнями водія ОСОБА_2 він повинен був діяти відповідно вимогам п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.

16. За поясненнями водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , експертним шляхом встановити, чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних.

17. За поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_6 встановити, чи відповідали дії водія ОСОБА_2 вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити дане запитання можливо лише після надання додаткових вихідних даних та визначення технічної можливості водія ОСОБА_2 запобігти зіткненню.

За поясненнями водія ОСОБА_2 визначити, чи відповідали його дії вимогам п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити дане запитання можливо лише після надання додаткових вихідних даних та визначення технічної можливості цього водія запобігти зіткненню.

19. Згідно зі своїм поясненням водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди.

За поясненнями водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_2 експертним шляхом встановити, чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість запобігти зіткненню в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних.

20. Згідно з поясненням водія ОСОБА_1 у його діях невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не вбачається, а також в цілому його дії не знаходяться в причинному зв?язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. За цими ж поясненнями встановити, чи вбачається у діях водія ОСОБА_1 невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних; але навіть у випадку наявності у діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху вона не перебуває у причинному зв?язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди.

За поясненням водія ОСОБА_6 та за письмовим поясненням водія ОСОБА_2 від 17.09.2021 року встановити, чи відповідали дії водія ОСОБА_1 вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, а також в цілому вирішити дане запитання можливо лише після надання додаткових вихідних даних та визначення технічної можливості водія ОСОБА_5 запобігти зіткненню.

22. Встановити, чи спроможні покази водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно механізму розвитку пригоди на стадії зближення транспортних засобів не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних.

Згідно з поясненням водія ОСОБА_1 у його діях невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не вбачається, а також в цілому його дії не знаходяться в причинному зв?язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. За цими ж поясненнями встановити, чи вбачається у діях водія ОСОБА_1 невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, не виявляється можливим через недостатність необхідних для цього вихідних даних; але навіть у випадку наявності у діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху вона не перебуває у причинному зв?язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди (Том 2, а.п.56-57).

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують, що ДТП відбулось внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 порушень передбачених вимог п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху України, що вказує на прямий причинний зв`язок між його діями та наслідками та спростовують версію сторони захисту щодо обставин події, та доводять те, що під час керування транспортним засобом водій ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не зміг своєчасно відреагувати на зміни в дорожній обстановці, в результаті чого відбулось зіткнення керованого ним транспортного засобу та мотоциклу «DUCATI» і та автомобілем «HYNDAI ELANTRA».

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із твердженням районного суду, якими вказані дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не містить переконливих аргументів, які би доводили незаконність та необґрунтованість ухваленого судом рішення.

Отже, відстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвоката Толпегіна Андрія Володимировича та захисника Пантюхова Валерія Сергійовича (з доповненням) залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 07 квітня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар