П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Цілинської А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нижні Сірогози Херсонської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серії ВАД №114294 від 16.09.2024 ОСОБА_1 15.09.2024 о 18:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , в під`їзді будинку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з сусідкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, заперечив проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Дав показання про те, що придбав частину квартири АДРЕСА_3 , де іншим співвласником є ОСОБА_2 . В частині квартири, належній останній спочатку проживали квартиранти, а після того як вони виїхали повернулась хазяйка. Між ними почали виникати сварки, які були обумовлені в першу чергу претензіями ОСОБА_2 щодо порядку та способу користування квартирою. Він зі свого боку намагається уникати сварок, проте єдине що останній раз сказав потерпілій, що запросить юристів та ріелторів, щоб допомогли вирішити їх суперечності.

Чому потерпіла викликала поліцію йому не відомо, крім того вона з квартири виїхала і відповідно жодних суперечок тепер немає.

Потерпіла ОСОБА_2 для участі в судовому засіданні не з`явилась, заяв та клопотань не подавала. Представник потерпілої ОСОБА_3 під час судового розгляду наполягав на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Просив врахувати письмові пояснення потерпілої та її заяву про вчинене правопорушення.

Так за змістом заяви ОСОБА_2 16.09.2024 зазначила, що просить вжити відповідних заходів до сусіда ОСОБА_1 , який ображає її нецензурною лайкою та погрожує. У своїх письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 16.09.2024 зазначала, що 15.09.2024 її сусід ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував, поводить себе неадекватно;

Крім вищезазначених зави та письмових пояснень, вина ОСОБА_1 згідно досліджених судом матеріалів справи обґрунтована особою, уповноваженою на складання протоколу, наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №114294 від 16.09.2024, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: дату та час (15.09.2024 о 18:00 годині), місце ( АДРЕСА_3 ), обставини допущеного правопорушення (перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з сусідкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначав, що 15.09.2024 у нього виникла сварка з сусідкою ОСОБА_2 , в ході якої він ображав її нецензурною лайкою, проте фізичною розправою не погрожував.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Як зазначила Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 справа №288/1158/16-к хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Суд зауважив, що для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об?єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. А за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Так з досліджених судом доказів, зокрема письмових пояснень потерпілої, вбачається, що остання зазначала фактично про загальні обставини, які супроводжують характер відносини між нею та ОСОБА_1 , при цьому не вказано за яких саме умов і де саме виник між ними конфлікт і що йому передувало. У свою чергу з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між ним та потерпілою дійсно існують конфліктні відносини, проте останні виникли і зумовлені в першу чергу порядком та умовами користування спільною квартирою.

Таким чином як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, досліджених судом, та пояснень ОСОБА_1 , між ними неодноразово виникали конфлікти, проте пояснення потерпілої мають неконкретизований характер, а інші докази до протоколу не долучено, що позбавляє суд оцінити події, описані в протоколі саме як вчинені з хуліганських мотивів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 саме хуліганського мотиву, а відтак його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА