Провадження №3/750/3914/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Бабинця С.П.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта військової служби за мобілізацією, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

09.09.2024 о 10:24 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по просп. Миру, 283, керував транспортним засобом VOLVO 740 2/3 GL, н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST 7510 ARLM-0325, проба позитивна 1,02% проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 15.10.2024 ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що він змушений був сісти за кермо, оскільки його викликали по бойовій тривозі, а поруч не було тверезого водія.

В подальшому, в судове засідання 13.11.2024 ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло. Як повідомив захисник, ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовій службі, а тому не має можливості з`явитись до суду.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Бабинця С.П., проти чого заперечень від захисника не надійшло.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 знаходився в стані крайньої необхідності отримав наказ про негайне з`явлення на службу, на підтвердження чого надав довідку військової частини НОМЕР_1 №84 від 24.10.2024, складену командиром роти лейтенантом ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №125862 від 09.09.2024, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, чеком з результатами тестування на приладі Drager ALCOTEST 7510 ARLM-0325 від 09.09.2024 з результатом 1,02% проміле, розпискою ОСОБА_3 від 09.09.2024, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3012801 від 09.092024, рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Дмитра Гужви, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №125862 від 09.09.2024, відтвореним в судовому засіданні.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, оскільки зазначене ними, об`єктивно нічим не підтверджується.

Так, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 їхав в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи в стані крайньої необхідності, зокрема поспішав до військовий частини за наказом командира, не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Згідно зі статтею 18 КУпАП крайня необхідність це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Однією із найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник вказують на те, що ОСОБА_1 був змушений керувати автомобілем у стані алкогольного сп`яніння з метою негайного з`явлення на службу та відсутністю поряд тверезого водія.

Вказані обставини не розцінюються судом, як вчинення ОСОБА_1 правопорушення у стані крайньої необхідності, враховуючи те, що судом не встановлено, що ним вчинення такого правопорушення було єдиним шляхом вирішення ситуації, зважаючи на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і такими діями наражав на небезпеку як себе, так і інших учасників дорожнього руху.

Суд не ставить під сумнів надану захисником довідку військової частини НОМЕР_1 №84 від 24.10.2024, складену командиром роти лейтенантом ОСОБА_2 щодо термінового виклику ОСОБА_1 за наказом до розташування роти. Проте відомості, які зазначені у наданому документі, об`єктивно не свідчать про те, що 09.09.2024 року о 10 год. 24 хв., у ОСОБА_1 не було об`єктивної можливості звернутись до служб таксі, оскільки це час дії комендантської години, чи знайомих/товаришів з проханням доставити його до військової частини. Суд за вказаних обставин розцінює такі пояснення, як надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, нема підстав вважати, що вказане правопорушення було вчинене ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, тобто обставини, що виключають адміністративну відповідальність, в даному випадку відсутні.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР, останній під час спілкування з поліцейськими зазначав, після питання тих «чи вживав він алкоголь», що не вживав, а після видиху в бік поліцейського зазначив, що вчора вживав багато алкоголю, чистий спирт, бо помер побратим, вказав, що поспішає до командира. Після повідомлення тому ознак сп`яніння, які вбачає поліцейський, погодився пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 , що в разі його незгоди з результатами тестування огляд може бути проведений у лікарні, і останній погодився з результатами тестування на місці зупинки.

Тобто, докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.

Слід також зазначити, що керуючи автомобілем водій не повинен перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі що передбачено Правилами дорожнього руху України.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені ним та його захисником обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь