ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 Справа №607/18190/24 Провадження №3/607/7791/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1

за ст. 124, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 , 13 серпня 2024 року о 21 год. 25 хв., в м. Тернополі по вул.. 15 Квітня, 1Е, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «BMW 730», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 номер ARCD-0524, повірка чинна до 02.07.2025 р. та проведення такого огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, громадянин ОСОБА_1 , 13 серпня 2024 року о 21 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом марки «BMW 730», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Протасевича, 2, перед початком руху, виїжджаючи на кільцевий рух, був неуважний, не переконався, що це буде безпечним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого допустив зіткнення із електричною опорою, внаслідок чого транспортний засіб та електрична опора зазнали механічних ушкоджень, чим було завдано матеріальної шкоди, без потерпілих, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав та щиросердечно розкаявся.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Порядок фіксації вказаного порушення та проходження медичного огляду регламентовано ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім власного визнання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ознаками ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111808 від 13 серпня 2024 року; у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111793 від 13 серпня 2024 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 13.08.2024 року, даними, відображеними на диску з відеофіксацією вчиненого правопорушення із нагрудних камер поліцейських 764500, 472553, письмових поясненнях ОСОБА_2 від 13.08.2024 р., Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 13.08.2024 р., схемі місця ДТП, яка сталася 13.08.2024 року о 21 год. 25 хв., рапорті працівника поліції від 13.08.2024 р., електронному рапорті працівника поліції від 14.08.2024 р. копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та іншими матеріалами.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

При цьому, судом береться до уваги те, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 21.08.2024 р., долученої до адміністративних матеріалів, вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, однак 13.04.2024 р. дане посвідчення було вилучено відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/9022/24 від 29.04.2024 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік та станом на 13.08.2024 р. ОСОБА_1 право керування транспортними засобами у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 р. - не отримав.

Як вбачається із висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 року по справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. З вказаної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.

В свою чергу слід зазначити, що у разі якщо особи, які керують транспортними засобами без посвідчення водія та перебувають або можуть перебувати в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, вірогідність спричинення ще більш серйознішої шкоди в такому випадку є значно вищою, а тому запобігальна мета покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.

Таким чином вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення зОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан