Справа № 279/6062/24 провадження №3/279/2460/24
П О С Т А Н О В А

31 жовтня 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 17.09.2024 року о 23-22 год. в м.Коростень, вул.Котляревського,67 керував транспортним засобом - автомобілем "BMV 320D ВС2051 ОК , в стані алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини в подальшому на місці зупинки водієві було запропоновано в законному порядку пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Захисник Музики І.А. ОСОБА_2 вчергове клопотав про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю додаткового часу для подачі письмового заперечення, подавши письмову заяву.

Дана справа надійшла до суду 25.09.2024 р., судове засідання по справі було призначено на 16.10.2024 р., в якому захисник Барановський І.І. подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду, тому справу було відкладено на 31.10.2024 року, однак від захисника знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому доказів поважності причин відкладення не подано.

Судом було вжито всіх заходів щодо дотримання прав особи на участь у судових засіданнях, що виразилося в неодноразовому відкладенні судових засідань за клопотанням захисника.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначене та з метою запобігання затягування строків розгляду справи, відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачене 130 ч.1 КУпАП (ст.268 КУпАП) та враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують траспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводится за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З долученого до протоколу відеозапису події вбачається, що біля приватного будинку припарковано автомобіль, ОСОБА_1 сидить на місці водія, підійшовши працівники поліції повідомили, що відносно нього буде складений протокол, оскільки він не був пристебнутий ременем безпеки та повідомили, що останній має різкий запах алкоголю з порожнини рота, запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Однак ОСОБА_1 постійно заперечує факт керування транспортним засобом. просить показати відео, яким зафіксовано вчинення правопорушень, постійно наголошує, що він не їхав, знаходиться вдома, вдягнений лише у спідню білизну. Вимога ОСОБА_1 про надання доказів вчинення порушення, була проігнорована. Інших відеозаписів обставин події до протоколу не додано.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Розділ ІІІ пункт 9 передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. За таких обставин, враховуючи, що долучені до справи матеріали не містять доказів того, що особа, відносно якої складено протокол, у зазначений у ньому час та місці керувала транспортним засобом, допустила порушення правил дорожнього руху, в результаті чого була зупинена працівниками поліції, якими у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві було роз`яснено обов`язок та процедуру проходження освідування на стан сп`яніння, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий, оскільки доводи ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом він не керував, наданими доказами не спростовані. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130,ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя