ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника адвоката Філіповського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Філіповського Віктора Валентиновича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 13.12.2023 о 03 годині 00 хвилин, за адресою: м.Дніпро, вул. Високовольтна, 14а, ОСОБА_1 керував т/з «Lexus GS350» д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя). Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився у встановленому Законом порядку із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Філіповський В.В. порушує питання про скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року як незаконної та необґрунтованої, та просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 689906 від 13.12.2023 року працівники поліції зазначили неправдиві відомості. Так, у протоколі вказано час 03.35 годин, а на відео, яке долучено до матеріал справи вбачається, що протокол складено о 04.04 годині. Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 о 03.00 годині керував автомобілем Лексус в м. Дніпро по вул. Високовольтній, буд.4, при цьому відео починається о 03.05 годині, де автомобіль Лексус стоїть припаркований без водія за кермом.

На відео видно, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, про що повідомив працівників поліції о 04.04 годині та зазначив поліцейським свою не згоду зі змістом протоколу.

Апелянт зазначає, що поліцейські взагалі не зверталися до ОСОБА_1 із вимогою пройти огляд, ані на місці зупинки, ані у закладі охорони здоров`я.

На відеозапису о 04.00 годин ОСОБА_1 перебував у кайданах, коли до нього підійшов працівник поліції, який в руках тримав заповнений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та повідомив ОСОБА_1 про складання щодо нього протоколу за відмову від проходження огляду. Отже є незрозумілим, яким чином ОСОБА_1 міг пройти огляд в МОЗ та виконати вимоги про направлення з метою проведення огляду на стан сп`яніння о 03.30 годин, коли останній був затриманий і на його руках були кайдани.

Вважає, що саме працівники поліції допустили порушення вимог закону, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, протокол мав складатися в закладі охорони здоров`я, де ОСОБА_1 мав відмовитися від огляду у присутності працівника поліції та лікаря, а не місці зупинки, як про це зазначено у протоколі.

Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що не відповідає дійсності, оскільки працівник поліції не звертався до ОСОБА_1 з вимогою пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, що підтверджується записом з бодікамер працівників поліції.

Крім цього, працівниками поліції порушено Закон та Інструкцію про порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що виразилося у тому, що протокол про адміністративне правопорушення мав складатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В даному випадку один працівник поліції розмовляв із ОСОБА_1 , а інший в цей час складав протокол про адміністративне правопорушення, невірно зазначивши час складання протоколу та диспозицію ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Зібраними матеріалами справи підтверджується, що правопорушнику не було запропоновано проходження огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та не забезпечено проведення огляду водія у закладі охорони здоров`я, оскільки у матеріалах справи відсутні докази направлення водія у заклад охорони здоров`я та факту доставлення особи на огляд у заклад охорони здоров`я.

На думку адвоката вказані обставини порушення порядку огляду на стан сп`яніння підтверджуються матеріалами відеозапису з портативних відеореєстраторів патрульних поліції, на яких зафіксована пропозиція огляду особи на стан сп`яніння лише на місці зупинки, при цьому не роз`яснювалося, що Драгер є спеціальним технічним засобом для встановлення стану алкогольного сп`яніння, як і не доводилося до відома особи порядок його застосування та можливість на вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку. Також не було повідомлено особу, що у разі її незгоди з результатами огляду на місці зупинки, вона буде мати можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, встановлений порядок огляд не було доведено до відома водія, який не відмовлявся у категоричній формі від медичного огляду.

Отже, на думку адвоката, суд має прийти до висновку про відсутність постановленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи думку захисника Філіповського В.В., який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим проведення апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Філіповський В.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Захисник стверджував про відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 , будучи затриманим поліцейськими та перебуваючи у кайданках, відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я. При цьому звертав свою увагу на відсутність у справі відповідного направлення на огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння і ознак такого сп`яніння у ОСОБА_1 . Натомість зазначив, що, оскільки після цих обставин ОСОБА_1 наразі перебуває на лікування з психічним захворюванням, то можна припустити, що ОСОБА_1 був не у стані алкогольного сп`яніння, у чому його звинувачують, а у іншому неадекватному стані, що, на думку захисника, стало причиною затримання ОСОБА_1 . Однак, як зазначив захисник в суді апеляційної інстанції, законність дій працівників поліції щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 , він у встановленому законом порядку не оскаржував.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 689906 від 13.12.2023 року; протокол про адміністративне затримання № 150083 від 13.12.2023 року; рапорт працівника поліції, відеозапис з нагрудних бодікамер патрульних; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.12.2023 року.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 689906 від 13.12.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що 13.12.2023 року о 03 годині 00 хвилин в м. Дніпро, Соборний район, вул. Високовольтна, 14-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus GS350» д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що було зафіксовано на нагрудні відеокамери 471458, 471255, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено надасть у суді. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи. У графі Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи та у графі Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - підпис відсутній (а.с.1).

З протоколу про адміністративне затримання від 13.12.2023 року серії АЗ №120083 вбачається, що 13.12.2020 року о 03 годині 10 хвилин у зв`язку зі вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, для припинення правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, за адресою м. Дніпро, вул. Високовольтна, 14-а, було затримано ОСОБА_1 (а.с3).

Відповідно до рапорту інспектора взводу 2 роти 3 батальйону2 УПП в Дніпропетровській області С. Бахарєва (а.с.4), 13.12.2023 року о 03.00 годин під час несення служби за адресою: м. Дніпро, Соборний району, вул. Високовольтна, 14-а, було помічено та зупинено за порушення ПДР та за порушення комендантської години автомобіль «Lexus GS350» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який намагався втекти з місця зупинки. В подальшому при спілкуванні з вказаною особою у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, невиразна мова та почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери 471458, 471255. На водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.4).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 13.12.2023 року о 03.30 годин, зазначено, що у результаті огляду водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя та направлено до медичного закладу для проходження медичного огляду (а.с.5).

Відповідно до екзаменаційної картки водія, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_2 18.08.2023 року; серія НОМЕР_3 22.06.2005 року; серія НОМЕР_4 15.06.2016 року (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься в 11 файлах на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.1 об).

Так, з відеофайлу, який складається з декількох фрагментів відеозапису з різних нагрудних камер працівників поліції: № 471255, №471458 № 471065, вбачається що працівники поліції здійснюють адміністративне затримання ОСОБА_1 , який намагається втекти від поліцейських та перебуває на воротах підприємства, після того, як на руки ОСОБА_1 було надіто спецзасоби - кайданки, він продовжував поводити себе зухвало, вказуючи, що у голові у нього демони, яких потрібно пристрелити. Відповідаючи на запитання працівників поліції повідомив, що водійського посвідчення не має.

В процесі спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти огляд на перебування у стані сп`яніння на місці чи у медичному закладі (03:25:14 год.). ОСОБА_1 просив його відпустити, сперечався з поліцейськими.

На чергову пропозицію працівника поліції пройти огляд на перебування у стані сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється від огляду (03:29:29).

На фрагменті відеозапису з камери № 471255 видно, як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складені щодо нього протоколи про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 о 04:04:33 год. вказав, що згоден зі складеними протоколами та буде їх підписувати.

На фрагменті відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 471458 видно, що ОСОБА_1 ставить галочки у протоколі про адміністративне правопорушення, замість підпису та треться об протокол носом. Також останній зазначив, зі складеними щодо нього протоколами в принципі згоден.

Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Крім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не тільки не оспорював факт керування ним транспортним засобом, а і підтвердив цей факт, коли працівник поліції вказав, що ОСОБА_1 проїжджав повз екіпаж патрульної поліції під час комендантської години, тому його було зупинено за порушення комендантської години (03:27:34 год. відеозапису). Також з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 просив його відпустити і він поїде додому.

При цьому, апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі. Так, згідно наданого відеозапису, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці чи у медичному закладі (зокрема близько 5 разів у період 03:25:14 - 03:29:29 годин). На що ОСОБА_1 відповів: «Что ты мне методичку рассказываешь, я ее прошел, когда ты был на первом курсе. Проходить осмотр конечно не буду».

Отже, твердження адвоката про те, що працівники поліції не пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані сп`яніння на місці або у медичному закладі та про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення такого огляду необґрунтовані.

Суд апеляційної інстанції враховує, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту оспорює наявність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, дотримання працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння та належність доказів по справі.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Доводи захисника про те, що працівник поліції не звертався до ОСОБА_1 з вимогою пройти в установленому законом порядку медичний огляд не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, долученого до матеріалів провадження. Як було зазначено вище, на відеозапису з нагрудної камери № 471255 вбачається, що на запитання працівника поліції до ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на місці чи у медичному закладі, останній спочатку вказав, що не має водійського посвідчення, потім запитав, чи дозволять йому поїхати додому, якщо він «дихне у трубку». При цьому, працівники поліції неодноразово зверталися до водія ОСОБА_1 із запитанням щодо проходження огляду на перебування у стані сп`яніння, і ОСОБА_1 кожного разу відмовлявся (період запису з 03:25:14-03:29:29).

Твердження адвоката про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано неправдиві відомості, оскільки у ньому вказано, що ОСОБА_1 о 03.00 годині керував автомобілем Лексус в м. Дніпро по вул. Високовольтній, при цьому відеозапис з нагрудних камер поліцейських починається о 03.05 годин, де автомобіль Лексус стоїть припаркований без водія за кермом, на переконання апеляційного суду є хибними. Дійсно, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що о 03:05:27 годин працівники поліції намагаються зняти водія ОСОБА_1 з воріт підприємства, на які останній заліз, втікаючи від поліцейських. Автомобіль Лексус стоїть поряд, двигун не вимкнений. Після того, як працівники поліції зняли ОСОБА_1 з воріт та наділи на його руки спецзасіб, останній просив їх заглушити мотор його автомобіля. Зазначене жодним чином не спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем 03.00 годині, як зазначено у протоколі. Крім того з відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його автомобіль було зупинено на порушення комендантської години, однак останній не виконав вимогу поліцейських про зупинку.

Не є слушними і ствердження апелянта про відсутність у справі доказів направлення водія на огляд у заклад охорони здоров`я та факту доставлення особи на огляд у медичний заклад. Так, у матеріалах провадження (а.с.5) наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 13.12.2023 року о 03.30 годин, де зазначено, що у результаті огляду водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя та направлено його до медичного закладу для проходження медичного огляду.

У зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на перебування у стані сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, його доставка до найближчого медичного закладу, відповідно до вимог законодавства, здійснена не була. Тому доводи захисника у цій частині не заслуговують на увагу.

До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не міг пройти огляд у медичному закладі, оскільки на його руках були кайданки до 04.00 годин; що працівники поліції не роз`яснювали водію, що Драгер є спеціальним технічним засобом для встановлення стані алкогольного сп`яніння, не роз`яснювали порядок ого застосування та можливість на вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку. Наявними матеріалами беззаперечно підтверджено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на перебування у стані сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, при цьому останній поводився досить агресивно, вказав, що «методичку» процедури огляду водія він знає краще, ніж поліцейські, що позбавило працівників поліції можливості перейти до наступної стадії проведення огляду водія на перебування у стані сп`яніння, зокрема перед проведенням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проінформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, порушень порядку проходження огляду водія на перебування у стані сп`яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції допущено не було.

Не є вмотивованими і твердження апелянта про те, що згідно вимог ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен був бути складений в закладі охорони здоров`я. Згідно положень зазначеної норми, вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмови водія від проходження огляду на перебування у стані сп`яніння, у закладі охорони здоров`я не перебачено.

Є хибними і твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено диспозицію ст. 130 КУпАП, яка, на думку адвоката, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортними засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 689906 від 13.12.2023 року, водій ОСОБА_1 13.12.2023 року о 03 годині 00 хвилин в м. Дніпро, Соборний району, вул. Високовольтна, 14-а, керував транспортним засобом «Lexus GS350» д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку - відмовився, що було зафіксовано на нагрудні відеокамери 471458, 471255, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у ньому правильно зазначено суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Крім цього апеляційний суд вважає, що наявними матеріалами спростовуються доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався не у присутності водія ОСОБА_1 , який перебував у кайданках, коли до нього підійшов працівник поліції із заповненим протоколом, що ОСОБА_1 зазначив свою незгоду зі змістом протоколу та про те, що не відмовлявся від проходження огляду, що зазначено на 04.04 годині відеозапису.

Як вбачається з наданого відеозапису, після неодноразової відмови водія ОСОБА_1 проходити огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, працівником поліції у присутності ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Про даний факт також зазначено у апеляційній скарзі адвоката, де останній зазначив, що один працівник розмовляє зі ОСОБА_1 , а інший у цей час складає протокол. Після цього на відеозапису видно, як працівник поліції оголошує водію ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення, водій спочатку вказав, що він не відмовлявся від проведення огляду, а потім о 04:04:33 годині вказав, що згоден з відомостями, викладеними у протоколі, та попросив зняти кайданки, щоб він міг підписати протокол. Після того як працівники поліції зняли з рук ОСОБА_1 кайданки, він потерся носом у протоколі, запитавши, чи цього буде достатньо, а потім поставив у протоколі «галочки» замість підпису (04:05:56 годин).

Таким чином, доводи адвоката про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 було складено за його відсутності, що він був не згоден зі змістом протоколу, зокрема що він не відмовлявся від проходження огляду, є необґрунтовані та спростовуються наявними матеріалами провадження.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Філіповського В.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Філіповського Віктора Валентиновича - залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО