Провадження №: 3/755/267/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2024 р.м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Ющенко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП у м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Кравцова С.І.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.12.2023 року, о 03-03 годині, у м. Києві по пр-ту Броварському, 53-А, керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки, за допомогою алкотестеру «Драгер» та лікаря нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Кравцов С.І. в судовому засіданні просили закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . При цьому останній пояснив, що він дійсно 16.12.2023 року о 03-03 годині у м. Києві по пр-ту Броварському 53-А їхав на транспортному засобі «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з братом ОСОБА_3 , коли почув сигнал сирени та побачив сині з червоним світлові сигнали поліцейського автомобіля та відразу зупинився. Автомобілем керував він, а на пасажирському сидінні знаходився його брат ОСОБА_3 , який знаходився в алкогольному сп`янінні та попросив його відвезти додому. На вимогу працівника поліції він надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та пояснив, що він разом з братом прямує додому, забрати мати та жінку. Потім працівник поліції повернув документи та знову попросив показати. Під приводом перевірки документів працівник поліції залишив його посвідчення водія у себе та відмовився його повертати. Після чого працівник поліції запитав у нього, чи вживав він спиртні напої, на що він повідомив, що алкоголь не вживав. Тоді працівник поліції пояснив, що з салону автомобілю поширюється запах алкоголю, тому запропонував йому вийти з автомобіля та пройти перевірку на стан сп`яніння, на що він погодився, але за умови що працівник поліції поверне йому посвідчення водія. Посвідчення водія йому так і не повернули, але він все одно погодився пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер». Після декілька спроб пройти перевірку, алкотестер не спрацював і працівник поліції запропонував пройти медичний огляд у медичному закладі. Він погодився пройти медичний огляд, але тільки за умови, що він поїде на власному автомобілі та буде здавати кров, а не сечу, але в медичний заклад його так і не доставили. Через деякий час працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, в якому було зазначено, що від проходження медичного огляду він відмовився. Він заперечував проти того що не проходив огляд та пояснював, що неодноразово проходив перевірку, але працівник поліції це проігнорував, тому він відмовився від підпису в протоколі. Також зазначав, що він неодноразово погоджувався пройти медичний огляд в медичному закладі, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Кравцов С.І., подав суду письмове заперечення на протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пояснивши, що уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності. З матеріалів адміністративного провадження слідує, що висновок співробітника поліції про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №528573 від 16.12.2023 року, згідно якого 16.12.2023 року о 03-03 годині, у м. Києві по пр-ту Броварському 53-А, керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис БК473830, 473831, 470889, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. В графі протоколу «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначено: Відмовився. Протокол підписано не було. Направлення на огляд водія транспортного засобу. Відеозапис з нагрудних камер патрульних поліції БК473830, 473831, 470889.

Разом з тим, дані з вище вказаних доказів не в повній мірі відповідають даним відеозапису з нагрудних камер патрульних поліції, які є основним доказом, оскільки на ньому об`єктивно зафіксовано усі події огляду ОСОБА_1 . Так, згідно відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, за результатами якого встановити факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вдалось, після чого він відразу погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Тобто відеозаписом зафіксовано відсутність результатів огляду на стан сп`яніння, що у відповідності до положень ч.3 ст.266 КУпАП повинно було б бути підставою для направлення водія для огляду в медичний заклад. Разом з тим, такого огляду не відбулося в порушення вимог ст.266 КУпАП та положень Інструкції і Порядку не направили його на медичний огляд, у зв`язку з чим такий огляд не можна вважати проведеним у відповідності до закону та відповідно до положень ч.5 ст.266 КУпАП повинен бути визнаний недійсним. Окрім того, будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що перебував в стані алкогольного сп`яніння тому попросив брата ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля. При зупинці автомобіля співробітники поліції, погодився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі.

Допитаний свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 16 грудня 2023 року вони з братом ОСОБА_1 поїхали додому, оскільки він попросив забрати жінку та мати. Він знаходився в алкогольному сп`янінні, а його брат ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , алкоголь не вживав. Їх зупинили на Броварському пр-ті в м. Києві. ОСОБА_1 надав працівникам поліції посвідчення водія. Після огляду посвідчення водія повернули, знову попросили та запропонували вийти з автомобіля для проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 не пив. Оскільки алкотестер «Драгер» нічого не показував, то ОСОБА_1 запропонували проїхати для проходження медичного огляду в медичний заклад, на що його брат погодився з умовою поїхати на власному автомобілі та здати на аналіз кров, а не сечу. Однак, ОСОБА_1 так і не відвезли до медичного закладу та склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 смт.130 КУпАП.

Допитаний свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що з 25.04.2023 року він перебуває на посаді поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону 4 полку 1 УПП у м. Києві ДПП. Так, 16.12.2023 року, приблизно о 03-00 годині, перебуваючи у складі екіпажу «Рубін 752», спільно з командиром взводу 1 роти 4 батальйону 4 полку 1 УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 , отримали телефонний дзвінок від поліцейського УПП у м.Києві ДПП Поліщука Р. про те, що він у м. Києві на пр-ті Броварському навпроти будинку №53, зупинив транспортний засіб «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , у якому перебували двоє осіб чоловічої статі, які поводять себе агресивно та не надають документи, ймовірно перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння. Прибувши за вказаною адресою 16.12.2023 року, приблизно о 03-10 годині, було виявлено вищезазначений автомобіль, в якому перебувало двоє осіб чоловічої статі, які поводили себе агресивно, неадекватно. Вони підійшли до них, представились та попросили документи для встановлення осоіб. Водій та пасажир не хотіли надавати документи для встановлення їх осіб. Пасажир постійно казав, що у нього народився онук і вони їдуть чи у Сумську, чи у Чернігівську область. Постійно погрожували. Через деякий час пасажир надав посвідчення депутата селищної ради Шамиської об`єднаної територіальної громади Сумської області, за яким було встановлено ОСОБА_3 . Після чого, водій транспортного засобу все ж таки надав посвідчення водія, за яким було встановлено ОСОБА_1 . У водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Водію на місці було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер». Спочатку водій погодився пройти огляд, але багато разів ухилявся від проходження тесту, вдихаючи повітря в себе, а не в прилад «Драгер». Тоді йому було роз`яснено як правильно проходити огляд, але водій на зауваження не реагував. Поїхати на медичний огляд до лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився. Після цього, поліцейським ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №528373 за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час складання матеріалів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжували поводити себе неадекватно, нецензурно висловлювалися в бік працівників поліції та погрожували. Також, ними неодноразово було попереджено ОСОБА_1 про те, що він обмежений в праві керування транспортним засобом, а також повідомлено ОСОБА_3 про те, що йому також заборонено керувати транспортним засобом, оскільки він має явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Допитаний свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 16.12.2023 року, перебуваючи у складі екіпажу «Рубін 0752» ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ) близько 03-00 години, зателефонував поліцейський ОСОБА_6 та повідомив, що зупинив транспортний засіб «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебувають двоє осіб, які поводять себе агресивно, не надають документи та ймовірно в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 53-а, було виявлено вищезазначений транспортний засіб в якому перебувало двоє осіб. Вони представились, встановили особи. Водієм був ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Пояснення у даних осіб постійно змінювалися, вони поводилися агресивно, неадекватно. Водієві на місці було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер», останній декілька разів у «Драгер» не видував повітря, а вдихав у себе, на неодноразові пояснення, як вірно користуватися приладом, останній не реагував та ухилявся від проходження, до лікаря нарколога в медичний заклад відмовився, неодноразово. Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол, серії ААД №528373 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та заперечення захисника - адвоката Кравцова С.І., свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , вивчивши надані суду відео з нагрудних камер працівників поліції, матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, ААД №528573 від 16 грудня 2023 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до ст.266 КУпАП - огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в м. Києві, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини.

Із наявного відеозапису вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_8 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння в медичному закладі, від чого останній відмовився. Працівником поліції також роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, що також підтверджується письмовими поясненнями двох свідків та дослідженим судом відеозаписом.

Крім того, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 16.12.2023 року, о 03-03 годині, у м. Києві по пр-ту Броварському 53-А, керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки, за допомогою алкотестеру «Драгер» та лікаря нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до зазначених у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Суд вважає, що викладена в протоколі суть правопорушення ОСОБА_1 є конкретною, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть правопорушення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.5 Правил дорожнього руху України.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №528573 від 16 грудня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінні або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 16.12.2023 року, картою обліку адміністративного правопорушення, відео з нагрудних камер 473626 та 473665, БК 473830, 473831, 470889, показами свідків.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, окрім показань свідків та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом з бодікамери працівників поліції, де зафіксовано як ОСОБА_1 очевидно веде себе неадекватно, агресивно, постійно погрожує працівникам поліції та пропонує хабар.

До того ж, суд критично ставить до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та показів свідка ОСОБА_3 , оскільки їх покази суперечать матеріалам відео фіксації, дослідженим у судовому засіданні.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено, в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушень, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 36, 124, 122-4, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна