Дата документу Справа № 336/476/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/294/24Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Єдиний унікальний №336/476/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 та його захисника Стариченка М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Стариченка Миколи Петровича (з доповненнями) на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 31.12.2023 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник Стариченко М.П. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 на території військової частини, військового об`єкту чи виконання ним обов`язків військової служби.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону. Вказаний процесуальний документ сам по собі не є безумовним та беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На переконання захисника, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Стариченка М.П., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи вищевказаних вимог КУпАП не дотримався.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, суд послався на протокол про військове адміністративне правопорушення №ДНЗ-2/1758 від 31.12.2023 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №12041 від 31.12.2023 року, як на докази винуватості особи.

Разом з тим, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в його діях передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно абз.7 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не міститься зазначення конкретного передбаченого військового обов`язку, підстав і часу його виконання у відповідності до вимог ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який би виконував ОСОБА_1 31.12.2023 року о 20 год. 00 хв., перебуваючи в населеному пункті - м.Оріхів Запорізької області.

Таким чином у матеріалах справи відсутні достовірні докази про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані (стані алкогольного сп`яніння) під час виконання ним саме обов`язків військової служби 31.12.2023 року. Не наведено їх і в оскаржуваній постанові суду.

З огляду на викладене, сукупність досліджених апеляційним судом доказів під час перегляду постанови суду першої інстанції свідчить про відсутність події і складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відтак, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Стариченка Миколи Петровича (з доповненнями) задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати і провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар