Справа № 161/1703/24
Провадження № 3/161/1073/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.01.2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 353025 від 11.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 11.01.2024 року близько 21:59, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: намагався вчинити бійку в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим міг заподіяти шкоди її фізичному або психологічному здоров`ю.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Так, про судове засідання, призначене на 13.02.2024 року об 11:45, ОСОБА_1 був повідомлений смс-сповіщенням, сформованим у АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області (електронною судовою повісткою), яке було отримано останнім 30.01.2024 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 353025 від 11.01.2024 року, ОСОБА_1 інкриміновано саме вчинення домашнього насильства фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , яке проявилося у намаганні вчинити бійку.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Із наведеного слідує, що домашнє насильство фізичного характеру полягає у заподіянні кривдником щонайменше реального фізичного контакту шляхом застосування силових методів, які могли й не призвести до заподіяння постраждалій особі тілесних ушкоджень.

У свою чергу, поняття «намагався вчинити бійку» не можна однозначно розцінювати як вчинення домашнього насильства фізичного характеру, у разі відсутності в діях кривдника фізичного контакту із постраждалою особою.

Відтак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 353025 від 11.01.2024 року, не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не викладені дані, який чином та у який спосіб ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 11.01.2024 року близько 21:59, застосував щодо своєї дружини ОСОБА_2 ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, або ж заподіяння тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

При цьому, до матеріалів справи також не долучено ані письмових пояснень потерпілої, ані її заяви про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства», «Schenk v. Switzerland»).

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Із аналізу Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 року № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 року № 3/02-18) слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є основним доказом, який фіксує факт вчинення відповідного правопорушення, а решта матеріалів (доказів) є похідними від нього.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З аналізу вищевказаної норми законодавства слід зробити висновок, що неможливо притягнути особу до відповідальності на підставі доказів, які викликають сумніви та, в свою чергу, не встановлюють беззаперечності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що при оформленні адміністративних матеріалів не дотримано вимог Закону, у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, у зв`язку із чим такий не може бути взятими за основу доведеності вини ОСОБА_1 , здобуті на його (протоколу) підставі докази визнаються не належними та не допустимими, а також такими, які не можуть бути взятими до уваги для доведення винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому суд, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська