Справа № 444/2161/24 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 33/811/1268/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Панюри Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 серпня 2024 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 серпня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, та на нього накладено адміністративне у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 /сто сімдесят/ грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13.05.2024 року близько 10:30 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно батьків своєї дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме вчинив сварку, виганяв з будинку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №558772 від 13.05.2024 його дії кваліфіковані як домашнє насильство психологічного характеру, водночас не конкретизовано, у чому саме полягало таке насильство і яка шкода заподіяна, хоча це прямо випливає з диспозиції ст. 173-2 КУпАП.

Стверджує, що наявність наслідків його дій у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , хоча і відображені у протоколі, і зокрема, у матеріалах справи, проте їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом».

Вважає, що суперечка, про яку йде мова в протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП.

На думку апелянта, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вказує на відсутність доказів, які б свідчили про те, що він та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є суб`єктами, на який розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, що він та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є родичами чи іншими особами, пов`язаними спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки за умови спільного проживання.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за його відсутності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Панюру Н.Ф. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого натає адміністративна відповідальність.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 13 травня 2024 року серії ВАД №558772, згідно з яким ОСОБА_1 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку на підвищених тонах із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , погрожував їм фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою виганяв з будинку, чим вчинив щодо них домашнє насильство психологічного характеру.

Підставою для складання вказаного протоколу стала заява ОСОБА_4 від 13.05.2024, згідно з якою остання просила вжити заходів щодо її зятя ОСОБА_1 , який виганяє з будинку хворих батьків, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Викладене у заяві також підтверджується формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та терміновим заборонними приписами стосовно кривдника серії АА №338095, АА №083078 від 13 травня 2024 рок), згідно з якими поліцейським СРПП ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Кріп Н.В. винесено вказані приписи щодо ОСОБА_1 .

Викладені в протоколі обставини також підтвердила потерпіла ОСОБА_3 , яка у суді першої інстанції пояснила, що перебувала у лікарні. Зять привіз її з лікарні додому. В обід прийшов ОСОБА_1 і сказав їй, що їх не чекали та щоб вони по доброму забиралися з хати, бо він все викине, і речі, за ними. Викликали поліцію, після чого вона написала заяву. Зазначила також. Що її без її відома та без попередження виписали з хати. 13.05.2024 дочка привезла її чоловіка - ОСОБА_2 , проте ОСОБА_1 сказав, що не візьме його до хати.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є необґрунтованими.

Апеляційний суд не погоджується з твердженням апелянта про те, що він та його тесть та теща не є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Так, особливостями суб`єкта адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, є те, що це правопорушення може вчинятися специфічним суб`єктом, тобто фізичною особою, яка перебуває у певних відносинах та правовідносинах із потерпілою особою. Наприклад, до суб`єктів адміністративного правопорушення варто віднести членів подружжя, колишнього подружжя, а також інші особи, які перебувають у сімейних або близьких відносинах.

Визначення поняття «близькі особи» наведено лише у статті 1 Закону України «Про запобігання корупції». Тобто, суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП можуть бути: члени подружжя, колишнє подружжя, особи, які проживають однією сім`єю, пов`язані спільним побутом та ведуть спільно господарство, батьки, діти, усиновлені діти, рідні брат (сестра), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеної особи.

А відтак, ОСОБА_1 та його тесть та теща - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 підпадають під поняття «близькі особи».

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА