Справа № 291/1725/23
Провадження №3/291/65/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,

за участю серетаря Кащук Л.С.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

і.к. НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

10 грудня 2023 р. о 17 год. 24 хв. в с. Прибережне Бердичівського району Житомирської області, по вул. Набережній, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху: керував транспортним засобом автомобілем Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в чергового лікаря КНП «Ржинська центральна лікарня» Ружинської селищної ради, результат огляду, алкогольне сп`яніння 1.19 % . Проводилась відео фіксація події за допомогою нагрудної камери (відео реєстратора).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що він погодився їхати в лікарню, в лікарні дають трубку. Вона нічого не показала. Мали брати кров, але не брали.

Того дня він їхав додому, був зупинений працівниками поліції. говорять у вас не горить задній поворот. Написали за це. Потім сказали поїхати в лікарню, кров здати. В лікарні дали трубку вона цокнула, але нічого не показала. Йому дали другу трубку, скільки надув він не пам`ятає. На місці він відмовився продувати Драгер. Потім склали протокол, він все підписував.

Під час розгляду справи захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Остапчук І.В. просив провадження у справі закрити та зазначив, що доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом немає. В протоколі зазначено про відео фіксацію лише з одного відео реєстратора про інші засоби не вказано, тому відео з інших пристроїв не може бути використано як доказ.

Працівниками поліції ввели ОСОБА_1 в оману, запропонували йому пройти огляд на місці, або в лікарні. ОСОБА_1 просив взяти у нього кров і поліцейський запевнили, це не можливо. А в ЦРЛ ОСОБА_1 не було запропоновано здати кров.

Вислухавши покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника особи, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 170524 від 10.12.2023, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що у гр. ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся, у зв`язку з його відмовою;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 32 від 10.12.2023 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, 1.19 %;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за 1 ст. 121-3 КУпАП від 10.12.2023;

- повідомленням начальника ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області стосовно того, що під час фіксування правопорушення були застосовані портативні відео реєстратори з інвентарними номерами № 181501256/211 та № 101463149;

Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписах, які міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Поліцейський підійшовши до автомобіля, повідомляє водію про причину його зупинки. Повідомляють водію, що відносно нього буде винесена постанова за порушення п. 2.9 в ПДР. Поліцейський складає відповідну постанову, оголошує її та пропонує водію отримати копію, водій відмовляється.

Поліцейський роз`яснює водію його права та обов`язки і повідомляє, що під час складання постанови у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Поліцейський пропонує йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі. Водій виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

Поліцейський складає акт огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, водій ставить підпис в акті стосовно того, що відмовляється проходити вказаний огляд.

В медичному закладі, лікар проводить огляд водія, втому числі за допомогою технічного засобу «Драгер», результат якого 1.19%, з`ясовує чи вживав водій алкогольні напої, який повідомив, що вживав пиво 2 години тому.

Поліцейський роз`яснює водію його права та обов`язки, повідомляє, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Складає протокол та інші процесуальні документи, оголошує його, пропонує отримати копію та поставити підпис. Водій відмовляється.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд не приймає до уваги доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що ОСОБА_3 хотів щоб у нього взяли кров і поліцейський запевнили, це не можливо. А в ЦРЛ Бірюкову не було запропоновано здати кров, з огляду на таке.

Так, Порядок медичного огляду водіїв транспортних засобів для визначення стану алкогольного сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.

Відповідно до п.9 Розділу ІІІ використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п.п. 13,14 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, а також якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Отже, Інструкцією визначено, що кров, як біологічне середовище при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості провести лабораторного дослідження повітря, що видихається, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані внаслідок ДТП.

Аналогічні вимоги закріплено у п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103), яким визначено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Отже, Порядком визначено, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться без забору крові, а із застосуванням спеціальних технічних засобів.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не був учасником ДТП, не перебував у несвідомому стані, а також не мав жодних протипоказань, які б унеможливлювали проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом передбаченим п.п. 9,12 Розділу ІІІ Інструкції, суд вважає, що в чергового лікаря не виникло обов`язку щодо відібрання зразків крові для проведення лабораторного дослідження. Разом з цим, доказів того, що ОСОБА_1 має захворювання, які перешкоджають йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", останнім не надано.

Доказів оскарження дій чергового лікаря чи працівників поліції під час огляду водія та складання адміністративних матеріалів до суду ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху,є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (Шістсот п`ять гривень 60 коп.) .

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" -" Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 15.11.2024 року.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк