Справа № 157/1832/23 Провадження №33/802/166/24 Головуючий у 1 інстанції:Антонюк О. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 січня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 21 вересня 2023 року о 23 год 11 хв у с. Мостище по вул. Шевченка керував транспортним засобом марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 6820, результат якого становив 1,34‰.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що з результатами огляду він не згідний та неодноразово звертав увагу поліцейських на те, що у стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, а результати проведеного огляду є помилковими. Зазначає, що незважаючи на його незгоду із результатами огляду та всупереч вимог чинних законодавчих та нормативно-правових актів, поліцейськими не було його доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та відразу складено протокол відносно нього. Крім того, вказує, що суд із незрозумілих підстав не взяв показання свідка ОСОБА_3 до уваги. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В поданій заяві також підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у даній справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 331178 від 21 вересня 2023 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та посвідчив власним підписом (а.с.1), чеком приладу Alcotest Drager 6820, згідно якого в ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1,34‰ (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Результат тесту 1,34‰ (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відеозаписом з боді-камери поліцейського на якому вбачається, як водія було зупинено та встановлено його особу ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився та за наслідками продуву приладу Alcotest Drager 6820 його покажчик становив 1,34 проміле. Жодних заперечень щодо результату огляду, згідно відео, не було виявлено та ОСОБА_1 не виявляв бажання проїхати у медичний заклад (а.с.9), а також іншими матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних приладів, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, працівник поліції мав право запропонувати водію пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином.

Про застосування нагрудних бодікамер, а також про долучення до матеріалів справи відеозапису, вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що з результатами огляду він не згідний та неодноразово звертав увагу поліцейських на те, що у стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, а результати проведеного огляду є помилковими, враховуючи такі обставини.

З відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що поліцейським, який здійснював оформлення адміністративних правопорушень, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager 6820, на що він погодився (а.с.9). За результатами тестування, результат огляду позитивний 1.34 ‰ (а.с.9).

Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським було повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і буде складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичної установи, щодо нього. Жодних заперечень ОСОБА_1 не висловив щодо результату огляду та висновку поліцейського про перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 не наполягав на проходженні такого огляду в закладі охорони здоров`я, хоча ще перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський було роз`яснено право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі у медичному закладі. Також, на відеозаписі зафіксовано, як водій намагався домовитися з поліцейськими щодо вирішення питання без проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, також повідомляв і про те, що вживав алкоголь у цей день (а.с.9).

З приводу доводів апелянта про те, що працівником поліції не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Сам ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я він не висловлював, що повністю підтверджується протоколом, з яким він ознайомився та засвідчив власним підписом (а.с.1), відеозаписом, який міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , є голослівними з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд вважає неправдивими пояснення свідка ОСОБА_3 , який є знайомим ОСОБА_1 , і розцінює їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, з чим і погоджується апеляційний суд.

Більше того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_3 на запитання поліцейського при встановленні його особи, сам відповів, що він являється швагром ОСОБА_1 (а.с.9).

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Проаналізувавши зібрані та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 січня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов