Справа № 466/7591/23 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С
Провадження № 33/811/135/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної - адвоката Цьвока Богдана Ігоровича, потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Ставрук Наталії Зіновіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Цвьока Богдана Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2023 року щодо ОСОБА_2 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2 , 07 червня 2023 року, о 16:15 год. на перехресті вулиць Лінкольна-Квітки-Цісик, у м. Львові керуючи автомобілем марки «MAN TGA 18.430» д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу» не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався головною дорогою, та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. 2.3Б, 16.11 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Цвьок Б.І., в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою та незаконною, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи. Судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП.

Наголошує, що ОСОБА_2 не порушував п. 2.3 (Б) та 16.11 ПДР України.

Повідомляє, що автомобіль «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 рухався із значним перевищенням швидкості, дозволеної в населеному пункті, а причиною настання ДТП стали саме порушення п. 12.4,12.9(Б) ПДР України водієм ОСОБА_1 , що підтверджується висновком експерта.

Зазначає, що місцевим судом не надано належної оцінки висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №50 від 1 вересня 2023 року, який він долучив у суді першої інстанції.

2 лютого 2023 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло заперечення від адвоката Ставрук Н.З., в інтересах ОСОБА_1 , в якому вона просить постанову місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу адвокат Цьвока Б.І., подану в інтересах ОСОБА_2 ,- без задоволення.

Наголошує, що висновок експерта, долучений до матеріалів справи, ґрунтується на невірно заданих вихідних даних, є необґрунтованим та необ`єктивним, а тому місцевим судом правомірно не взято його до уваги.

Зазначає, що висновки експерта про те, що дії водія «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , які полягали у перевищенні швидкості, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи.

Звертає увагу, що апелянт не наводить жодних даних, які підтверджують невинуватість водія ОСОБА_2 у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

9 лютого 2024 року ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, адвокат Цьвок Б.І. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, окрім того повідомив, що ОСОБА_2 є мобілізований до лав ЗСУ.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Цьвока Б.І., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думки потерпілого та його представника, які не заперечували проти розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Заслухавши, виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого та його представника на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3 б ПДРУ України, передбачено для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Всупереч тверджень апелянта ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №262337 від 5 липня 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом «MAN TGA 18.430» д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядні дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», не надав дорогу автомобілю «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, допустив зіткнення з ним, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками;

-інформації зі схеми місця ДТП від 7 червня 2023 року (а.с. 17), на якій відображено місце події, та розміщення транспортних засобів, дорожня обстановка, завдані пошкодження автомобілям;

-фото таблицею (а.с. 19-22) на якій зображено місце події, розташування транспортних засобів;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 (27), з яких вбачається, що ОСОБА_2 зупинився та при виїзді на перехрестя переконався, що головною дорогою рухається автомобіль червоного кольору, однак, при цьому до кінця не впевнився в безпечності маневру, з урахуванням габаритів транспортного засобу та виїхав на перехрестя з другорядної дороги;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 32), який зазначав, що рухався по головній дорозі, автомобіль «MAN TGA 18.430» д.н.з. НОМЕР_1 , не зупинився перед перехрестям, не надав йому перевагу в русі; намагався уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування, проте відстань до автомобіля, була занадто малою.

Аргументи апелянта, що місцевим судом не дотримано вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Доводи адвоката, що ОСОБА_2 не порушував п. 2.3 (Б) та 16.11 ПДР України, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються матеріалами справи зазначеними вище за текстом.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника Цьвока Б.І. на те, що судом не було надано належної оцінки висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №50 від 1 вересня 2023 року, оскільки орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи, місцевим судом дотримано вимоги ст. 252 КУпАП та надано оцінку всім доказам в їх сукупності, зокрема і висновку експерта, який було долучено до матеріалів справи в суді першої інстанції.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що працівниками поліції на водія ОСОБА_1 не накладалося жодного стягнення за перевищення швидкості 7 червня 2023 року.

Аргументи сторони захисту, що причиною настання ДТП стало порушення зі сторони водія ОСОБА_1 технічних вимог п. 12.4,12.9(Б) ПДР України, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_2 не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого порушив вимоги п. 2.3 Б, 16.11 ПДР України.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Цьвока Б.І. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2023 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Цьвока Богдана Ігоровича- без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.