Справа № 456/3583/24 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 33/811/1492/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю захисника - адвоката Малерик Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Малерик Т.І. на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 01.07.2024 о 06 год. 13 хв. у м. Стрий на вул. Болехівська керував автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara XL 7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Малерик Т.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята без здійснення об`єктивного і повного судового розгляду та за відсутності належної оцінки доказів.

Зазначає, що ОСОБА_1 на час зупинки транспортного засобу виконував обов`язки військової служби, а відтак відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння мав проводитися посадовою особою, уповноваженою на це начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ.

Стверджує, що працівниками поліції було про це відомо, проте останні у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «місце роботи» вказали «не повідомив».

Вважає, що оскільки працівники поліції не викликали службу ВСП, то відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Зауважує, що з відеозапису не вбачається жодна з ознак алкогольного сп`яніння, зазначена у протоколі, а відтак у поліцейських не було підстав вимагати проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не роз`яснено його процесуальні права, а також наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, апелянт стверджує, що протокол ОСОБА_1 не оголошувався та не вручався.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

Захисник Малерик Т.І. повідомила, що ОСОБА_1 не прибув у судове засідання, оскільки перебуває у зоні військових дій. Не заперечував проти розгляду справи буз участі ОСОБА_1 .

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 01 липня 2024 року серії ААД № 823761 (а.с. 2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на огляд до КНП «Стрийська ЦРЛ» у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння та від огляду відмовився (а.с. 3);

рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Віталія Бучковського від 01.07.2024 (а.с. 6);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. При цьому, поліцейським було роз`яснено, що за відмову від проходженя огляду є також відповідальність, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне. Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Виходячи з цього, до повноважень поліцейського належить визначати, чи наявні в особи ознаки алкогольного сп`яніння, і за наявності таких він в праві пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та не вказали причини зупинки як підставу для скасування постанови, апеляційний суд до уваги не бере.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як вбачається з рапорта старшого поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Віталія Бучковського від 01.07.2024, причиною зупинки стало те, що під час несення ним служби в складі ГРПП Стрийського РУП було виявлено автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA на іноземній реєстрації, у зв`язку з чим відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» ними було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не може свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Щодо доводів апеляційної скарги, що огляд на стан сп`яніння проведений у порушення вимог ст. 266-1 КУпАП без присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником Військової служби правопорядку ЗСУ, тому такий огляд є недійним, суд апеляційної інстанції не бере до уваги з наступних підстав.

У статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА