Номер провадження: 33/813/534/24
Номер справи місцевого суду: 499/368/23
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової Л.І.

захисника -адвоката Задорожньої В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Задорожня Вікторія Олександрівна,

на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Іванівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У постанові суду зазначено, що 12 квітня 2023 року начальник відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області подав до Іванівського районного суду Одеської області протокол серії ДПР18 №169853 від 01 квітня 2023 року (далі - також протокол) з матеріалами справи з яких вбачається, що, 01 квітня 2023 року об 00 годині 15 хвилин, по вулиці Болгарській, села Великий Буялик, Березівського (раніше Іванівського) району, Одеської області, особа керував автомобілем Мазда 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - також автомобіль), в стані алкогольного сп`яніння (далі - також матеріали, справа), чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - також ПДР). Особа пройшов огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом. За таких обставин особа підлягає притягненню до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Задорожня В.О., подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржену постанову, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в постанові суду першої інстанції є невідповідності обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, справу розглянуто поверхнево і однобічно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Апелянт зазначає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке скоїв ОСОБА_1 було зафіксоване на камеру телефону, тобто з порушенням вимог закону, який передбачає спеціальний порядок фіксації адміністративних правопорушень, відповідно до яких вони фіксуються із застосуванням портативних відеореєстраторів, а у разі неможливості огляд проводиться у присутності двох свідків. З наданого відеозапису вбачається, що свідки огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не залучались.

Оскільки порушення допущені поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 свідчать про недотримання порядку його проведення, а тому, на підставі ст. 266 КУпАП, вважає, що результати такого огляду є не дійсними.

Посилається на те, що під час перегляду відеозапису з місця події з мобільного телефону працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого не вбачається, що ОСОБА_1 було роз?яснено порядок застосування технічного засобу, право на ознайомлення з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу. З вказаного відеозапису, під час проходження огляду на стан сп?яніння із застосуванням технічного засобу, не можливо встановити, що ОСОБА_1 обрав запропонований йому на вибір мундштук, який у подальшому був розпакований поліцейським та вставлений у прилад для подальшого проходження ОСОБА_1 тесту.

Зазначає, що чек приладу драгер не може бути належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп?яніння, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній вказаний чек в додатках, а в матеріалах справи відсутній Акт огляду особи в установленому Законом порядку на стан алкогольного сп?яніння.

Посилається, що на диску відсутнє відео, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 роз?яснено права та обов?язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП й відповідно з матеріалів справи убачається, що притягуючи до адміністративної відповідальності особу ніяких прав поліцейські не роз?яснювали, формально обмежились заповненням протоколу та зачитуванням його.

Вважає, що працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не надано суду належних та достатніх доказів у підтвердженння того, шо ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Задорожня В.О. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова Іванівського районного суду Одеської області була постановлена 11 травня 2023 року. Захисник ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О., посилається, що подала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та отримала копії відеозаписів поштою 13.12.2023. 19.12.2023 року остання звернулася до суду з апеляційною скаргою засобами поштового зв`язку. Враховуючи, що ОСОБА_1 проходить службу в ВЧ А3269, апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому строк на апеляційне оскарження постанови Іванівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року підлягає поновленню.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на законі.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169853 від 01 квітня 2023 року згідно якого водій ОСОБА_1 01 квітня 2023 року о 23 годині 00 хвилин, в с. Великий Буялик по вулиці Болгарській т.з марки Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку з застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 2,08 проміле під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. За протоколом у особи вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 квітня 2023 року;

- результатами огляду на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, який проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810, тест № 177 з позитивним результатом 2,08 проміле;

- диском з відео фіксацією, з якого вбачається, що особа відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, закон містить чіткі та зрозумілі вимоги стосовно проведення огляду на стан сп`яніння і у цій справі вони є дотриманими.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкції).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , які є належним доказом у справі.

Відеозаписи підтверджують, що огляд на стан сп`яніння проходив ОСОБА_1 результати огляду на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, який проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810 зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169853, який підписаний ОСОБА_1 , протокол складений відносно ОСОБА_1 , що спростовує доводи про відсутність належних доказів про стан сп`яніння.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до відеоматеріалів, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місті зупинки транспортного засобу, результати тесту №177 із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810 з позитивним результатом 2,08 проміле не заперечував, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку технічного приладу з результатами огляду будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість відеозапису, який був долучений працівником поліції до протоколу, виходячи з такого.

Згідно положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями чинної «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису », затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Положеннями вказаної «Інструкції» прямо не передбачено можливості використання поліцейським власного мобільного телефону як портативного відеореєстратора з метою фіксації події правопорушення.

Разом з тим, згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

З огляду на викладене суд оцінює долучений поліцейським до протоколу відеозапис полії, як належний, допустимий та достовірний доказ. Іншого суду доведено не було.

Доводи апелянта про безпідставність зупинки автомобіля, за кермом якого сидів ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом, з якого вбачається, що транспортний засіб було зупинено через порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП (відсутні задні бризковики), за яким на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Задорожня Вікторія Олександрівна, строк на апеляційне оскарження постанови Іванівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Задорожня Вікторія Олександрівна, на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя