Номер провадження 3/754/1144/24
Справа №754/2046/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

захисника Туровського П.В.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2024 року о 23 год 55 хв. в місті Києві по просп. Броварський, 16-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 5008, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drаger на місці зупинки. Водій порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи 22.02.2024 відкладено на 01.03.2024 у зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Туровського Віталія Вікторовича.

У судове засідання 01.03.2024 ОСОБА_1 не з`явився, натомість був присутній його захисник - адвокат Туровський Віталій Вікторович, який надав усні пояснення та письмову правову позицію у справі, та просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник вказав, що докази на підтвердження того, що автомобіль марки Пежо 5008, д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно був зупинений поліцейськими під час його руху і більше того, що саме ОСОБА_1 виконував функції водія даного автомобіля під час його зупинки - поліцейськими до суду не надані.

Захисник наголосив, що саме у поліцейського патруля у складі поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було жодного права вимагати від ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння та більше того - складати відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки даний патруль не перебував на місці події від самого її початку, він не здійснював зупинки т/з, а прибув на місце події згодом, а саме тому дані поліцейські не мали будь-яких правових підстав для того, щоб стверджувати, що саме ОСОБА_4 виконував функції водія та складати відносно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, більше того, не назвавши йому при цьому будь-яких ознак такого сп`яніння.

Захисник вказує, що перші поліцейські фактично виступали як свідки події, хоча поліцейський, в силу своїх повноважень, не може виступати як свідок події взагалі, оскільки він наділений повноваженнями на забезпечення доказів, згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП та складання протоколів, а не на їх фактичне створення. Патруль поліції у складі перших поліцейських не мав права «передавати» ОСОБА_4 для складання протоколу іншому патрулю поліції у складі поліцейських, які на місце події прибули лише згодом за викликом першого патруля.

Також захисник вказав, що як вбачається з відеозапису, ОСОБА_4 повідомляє поліцейських, що він лише сьогодні придбав даний автомобіль, а тому, зрозумівши, що автівка опинилась у неробочому стані (про що він також казав першим поліцейським, що машина вже нікуди не їде і що буде евакуатор), він дуже розхвилювався через цю прикру для нього подію, а тому одразу ж на місці події вжив алкоголь, який був у нього в автомобілі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд встановив таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП вважають закінченими з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до положень частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 3 Порядку огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 4 Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 4 розділу ІI Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до п. 5 розділу ІI Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з пунктом 7 розділу ІI Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 9 розділу ІI Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Судом у судовому засіданні безпосередньо досліджено наявні докази у справі та встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 730024 від 27.01.2024, згідно з яким 26 січня 2024 року о 23 год 55 хв. в місті Києві по просп. Броварський, 16-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 5008, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drаger на місці зупинки. Водій порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху;

- чеком спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, прилад АRNK 0540, тест 5289, згідно з якими результат тесту проведеного 27.01.2024 о 00:40 год щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1,65 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6820 (АRNK 0540), результат огляду на стан сп`яніння - 1,65 проміле, огляд зафіксовано на нагрудні бодікамери 472393;

- розпискою ОСОБА_1 , зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 730024 від 27.01.2024, згідно з якою він вказав, що залишає транспортний засіб за місцем зупинки та зобов`язується не керувати;

- відеоматеріалами з боді-камер 470647 та 470315 працівників патрульної поліції, на яких зафіксована подія, відображена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 730024 від 27.01.2024.

Щодо доводів сторони захисту суд зазначає таке.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 виконував функції водія, оскільки відеозаписом із боді-камери 470647 об`єктивно зафіксовано, що у момент приїзду поліцейського на місце події транспортний засіб Peugeot 5008, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , знаходився за межами проїзної частини, і на запитання поліцейського: «Що злетіли? Що трапилось? Хто був за кермом?» очевидець події ОСОБА_5 відповів, що їхали, за кермом був ОСОБА_1 (23:52:31). При цьому, сам ОСОБА_1 (23:52:50) на запитання поліцейського: «Що трапилося?», відповів: «Я виїжджав і не впорався з керуванням». Також ОСОБА_1 о 00:06:20 надав пояснення, що перед ним виїхав автомобіль та він відреагував і різко повернув кермо.

Отже, з відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово після прибуття працівників поліції на місце події підтверджував факт свого керування та жодного разу не зазначав, що він не керував транспортним засобом.

Доводи сторони захисту про те, що у поліцейського патруля у складі поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було жодного права вимагати від ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння та складати відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд також відхиляє, оскільки ст. лейтенант ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були на місці події, проводили відповідний огляд, і відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП мають право складати протокол про правопорушення, зокрема за ст. 130 КУпАП.

Також є необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що поліцейські виступили свідками події, оскільки подія зафіксована на відео з нагрудних боді-камер 470647 та 470315, що є об`єктивним доказом у справі. При цьому слід зазначити, що вказаний відеозапис, який долучено до матеріалів справи, містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи сторони захисту про вживання ОСОБА_1 алкоголю через свій емоційний стан після прибуття на місце події працівників поліції не підтверджуються матеріалами справи, оскільки, по-перше, ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 наявні на момент приїзду поліцейських; по-друге, доказів того, що напій, який вживав ОСОБА_1 після приїзду поліцейських, містить алкоголь, немає; по-третє, сам ОСОБА_1 о 00:40:43 на запитання працівника поліції, чи вживав він алкоголь після події, чи керував в стані сп`яніння, відповів, що він керував в стані сп`яніння.

При дослідженні відеозаписів з бодікамер судом не встановлено порушення процедури проведення дослідження за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820.

Доводи сторони захисту судом оцінюються критично, а саме як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено та підписано 01.03.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак