Справа № 181/212/24
Провадження №3/181/110/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.2 ст.172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2024 року з рапорту тво начальника штабу-заступника командира в/ч НОМЕР_1 стало відомо про невиконання ОСОБА_1 наказу №46 від 05 лютого 2024 року командира зазначеної вище військової частини доручення в термін з 06 по 09 лютого 2024 року з прийняття справ та посади начальника складу взводу матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 , внаслідок чого військовослужбовці не були забезпечені необхідним речовим майном, чим проявив недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

ОСОБА_1 вину не визнав, надав суду письмові пояснення з посиланням на те, що наказ командира №46 від 05 лютого 2024 року суперечить закону, оскільки при зайнятті ним посади начальника речової служби тилу логістики він не може одночасно займати посаду та виконувати функцію начальника служби складу взводу матеріального забезпечення. Просить закрити провадження по справі.

Беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Згідно вимог ст.ст.1,2,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Судом достовірно встановлено, що лейтенанта ОСОБА_1 (військова служба за мобілізацією) з 30 жовтня 2023 року зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 на посаду начальника речової служби тилу логістики управління в/ч НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №46 від 05 лютого 2024 року «Про організацію військового господарства військової частини НОМЕР_1 » лейтенанту ОСОБА_1 в термін з 06 по 09 лютого 2024 року наказано прийняти справи та посаду начальника складу взводу матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 .

Слід зазначити, що згідно п.14 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони №440 від 17 серпня 2017 року на начальників служб військових частин, начальників організаційно-планових підрозділів та підрозділів територіального забезпечення військ (далі - ПТЗВ) центрів забезпечення, а також посадових (службових) осіб, які ведуть облік військового майна, обов`язки матеріально відповідальних осіб не покладаються.

Згідно рапорту начальника речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_1 здійснено доповідь про те, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності №46 від 05 лютого 2024 року в період з 06 по 09 лютого 2024 року комісійно було перераховано майно на складі речової служби. Результати викладені в акті зняття залишків. Зауважується, що на начальників служб військових частин, а також посадових (службових) осіб, які ведуть облік військового майна, обов`язки матеріально відповідальних осіб не покладаються.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

За визначенням ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно даних протоколу про адміністративні правопорушення інкримінується діяння як невиконання наказу командира стосовно прийняття справ та посади начальника складу взводу матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.172-15 КУпАП відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Суть адміністративного правопорушення має бути викладена з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.2 ст.172-15 КУпАП, однак викладені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Виконання, собою, яка притягається до адміністративної відповідальності наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05 лютого 2024 року №46 свідчило б про перебування ОСОБА_1 на двох посадах одночасно та виконання останнім обов`язків матеріально відповідальної особи, що суперечить зазначеній вище Інструкції.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення . Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку . Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою. Яка притягається до адміністративної відповідальності доводи на підтвердження відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, долучені до нього письмові докази, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, що має наслідком закриття провадження по даній справі.

Керуючись ст.62 Конституції України ч.2 ст.172-15, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя Л. Ф. Літвінова