Дата документу 30.08.2024
Справа № 334/4893/24
Провадження № 3/334/2233/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2024 року о 10 годині 50 хвилин в м. Запоріжжя, Дніпровському районі, по вул. Щаслива, 1, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не витримала безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 . При ДТП ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження. Від госпіталізації відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 887470 від 07.06.2024 року.

25.06.2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Михайлова Д.О. надійшло клопотання, в якому просить повернути адміністративний матеріал на дооформлення до УПП в Запорізькій області, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано висновку експерта про судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та постанови про закриття кримінального провадження, а тому відсутні докази того, що справа може бути розглянуто в порядку, визначеному КУпАП.

Розглянувши дане клопотання, суддя приходить до беззапереченого висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які наділяють суд повноваженнями щодо направлення адміністративних матеріалів на доопрацювання на будь-якій зі стадій провадження.

Дане положення узгоджується з вимогами ст. 284 КУпАП відповідно до яких по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну із таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу; 3) про закриття справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2017, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Клопотання захисника про направлення адмінматеріалів на доопрацювання суд оцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, а отже клопотання є таким, що задоволенню не підлягає.

28.06.2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Михайлова Д.О. надійшло клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки спричинення тілесних ушкоджень не зазначено як кваліфікуючу ознаку за змістом ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи згідно з вимогами чинного КУпАП, про що свідчить довідка про доставку СМС з датою засідання та конверт, який повернувся на адресу суду 08.08.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомила. З заявою про відкладення розгляду справи не зверталася. В попередніх судових засіданнях зазначила, що вину не визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що в той день він привіз свого знайомого тренера до лікарні. Коли вони були на стоянці транспортних засобів біля лікарні, зі стоянки на машині виїжджав лікар цієї лікарні, який попросив, за можливості, подивитися, щоб ніхто не займав це паркувальне місце. Оскільки їм все одно потрібно було почекати, вони стали на газоні під деревом та розмовляли між собою. В цей час він побачив автомобіль «Dacia Sandero», за кермом якого перебувала жінка, яка почала паркуватись на місце, яке фактично попросили не займати. Потерпілий про це повідомив жінці, проте вона не реагувала, агресивно себе поводила та при здійсненні паркування переднім бампером вдарила його в ліву ногу. Після цього вона вийшла з машини, на зауваження не реагувала, голосно кричала, в тому числі і нецензурною лайкою, та повідомила, що викликала поліцію. Потерпілий за мед. допомогою не звертався, оскільки швидкість її транспортного засобу була не велика і серйозних тілесних ушкоджень він не отримав.

Суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП та дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №887470 від 07.06.2024 року; схемою місця ДТП; фотознімками з місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка беребезпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушенняПравил дорожнього руху.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно дост. 53 Закону України «Про дорожній рух`юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно дост. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 124, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

У разі несплати судового збору у добровільному порядку, передбаченому ст.307 КУпАП, судовий збір стягується примусово.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у добровільному порядку з правопорушника примусово стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.