Справа № 549/38/24
Провадження №3/549/15/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2024 року селище Чорнухи

Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з сектору поліцейської діяльності №2 відділення поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.124 КУпАП,

установив:

До Чорнухинського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №008615, відповідно до якого ОСОБА_1 , 03 лютого 2024 року, о 11 год. 30 хв., на автодорозі Р-60 Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин керуючи автомобілем Mercedes реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожньої обстановки та не впоравшись з керуванням допустила з`їзд в кювет, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків власнику, чим порушила п. 12.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала, суду пояснила, що під часу руху потрапила у вибоїну на дорозі, у зв`язку з несприятливими погодніми умовами (слизька дорога) машину занесло, внаслідок чого з`їхала в кювет.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суддя дійшла такого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено право учасників дорожнього руху на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до схеми місця ДТП, яка сталася 03.02.2024 року, відображено місце знаходження транспортного засобу Мерседес реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-60 Кролевець-Пирятин після проїзду ним вибоїни, довжина якої 2,6 м, із зазначенням отриманих механічних ушкоджень після проїзду через вибоїну у транспортного засобу пошкоджено розбито та відірвано кріплення переднього бамперу, розбито корпус дзеркала заднього виду, відірвана верхня пластиковий захист на капоті, подряпини на правій передній двері, відірвана права накладка порога. Як вбачається зі схеми місця ДТП, на місці дорожньо-транспортної пригоди відсутні дорожні знаки, які попереджають учасників дорожнього руху про стан дорожнього покриття.

Державний стандарт України «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» (ДСТУ 3587-97) передбачає наступні вимоги до технічного стану автомобільних доріг: покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів (п.3.1.1); гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг І III категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см для решти категорій і груп (п.3.1.2).

Беручи до уваги, досліджені у судовому засіданні докази, суддя дійшла переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок наявності вибоїни на дорозі, якою рухалася водій транспортного засобу ОСОБА_1 та за відсутності будь-яких попереджувальних знаків, зокрема, знака 1.12 «Вибоїна», що не відповідає положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух».

За наведених обставин та за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 247, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП .

Постанова судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М.Глущенко