"29" серпня 2024 р. Справа № 363/3167/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277949 від 19.06.2024 року вбачається, що 15 червня 2024 року о 15 год. 25 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 27 кілометр, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Захист прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 під час судового розгляду здійснювався захисником адвокатом Федченком В.В. У свою чергу, захисник Федченко В.В. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 перебуває за межами Київської області, у зв`язку з чим не може бути фізично присутнім у судових засіданнях. Однак, оскільки правова позиція між захисником ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є повністю узгодженою, то захисник Федченко В.В. зазначив про можливість проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, клопотань про відкладення судового розгляду не надав, захист прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 під час судового розгляду здійснювався захисником, правова позиція з яким повністю узгоджена, а відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП участь ОСОБА_1 при розгляді даної справи не є обов`язковою, то судовий розгляд проводився за відсутності ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду захисник Федченко О.В. зазначив, що ОСОБА_1 повністю, беззастережно та безумовно визнає факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вину у його вчиненні, щиро кається у скоєному. Крім того, захисник Федченко О.В. запевнив, що ОСОБА_1 ознайомлений з усіма складеними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбаченим ст. 124 КУпАП, повністю підтверджує обставини та факти вчиненого ДТП, що викладені у матеріалах справи. Жодних заперечень та зауважень щодо відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 277949 від 19.06.2024 року, у ОСОБА_1 немає. ОСОБА_1 готовий відшкодувати всю шкоду, завдану внаслідок вчинення ДТП. Разом з тим, захисник Федченко О.В. заперечив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

На додаток до цього, захисник ОСОБА_4 при призначенні стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, просив врахувати визнання винуватості та щире розкаяння ОСОБА_1 , а також ті обставини, що робота ОСОБА_1 безпосередньо пов`язана з керуванням транспортними засобами та є єдиним джерелом його доходів. Тому захисник ОСОБА_4 просив не накладати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У судове засідання викликався та з`явився потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в своїх поясненнях підтвердив, що 15.06.2024 року близько о 15 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2 , він рухався по автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, напрямком з м. Вишгород Київської області до с. Хотянівка Київської області. Разом з ОСОБА_2 у машині перебували його діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Оскільки попереду був блокпост, де діє зона зниження швидкості, то ОСОБА_2 рухався з невеликою швидкістю приблизно 50 км/год. Під час руху ОСОБА_2 відчув потужний удар в задню частину свого автомобіля, внаслідок чого останній викинуло на зустрічну смугу дорожнього руху, а сам ОСОБА_2 втрати свідомість. Як потім стало відомо ОСОБА_2 , в його автомобіль в`їхав автомобіль Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Після того, як ОСОБА_2 прийшов до тями, він вийшов з автомобіля і почав намагатися відкрити двері, щоб дістати з автомобіля дітей та дружину. На місці події були військові та інші люди, які допомагали ОСОБА_2 виламати двері транспортного засобу, оскільки останні не відкривалися внаслідок сильного механічного пошкодження. На місце події одразу було викликано швидку допомогу та працівників поліції.

Як зазначив ОСОБА_2 , після зіткнення ОСОБА_1 стояв біля свого автомобіля. ОСОБА_2 особисто підійшов до ОСОБА_1 , і між ними виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_1 спочатку заперечував свою винуватість у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, але потім зазначив, що повністю усвідомлює та визнає свою винуватість.

Прибувши на місце події, працівники швидкої медичної допомоги одразу забрали дітей та дружину ОСОБА_2 до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР для надання медичної допомоги та визначення ступеня тілесних ушкоджень. У свою чергу, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишилися на місці ДТП, відмовившись від отримання медичної допомоги.

Як зазначив ОСОБА_2 , коли працівники поліції прибули на місце ДТП, то почали складати матеріали за фактом дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, працівниками поліції було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 . Результат огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння був негативний, а результат огляду ОСОБА_1 позитивний 2,34 проміле, встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував.

Після завершення всіх необхідних процесуальних дій транспортні засоби ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було евакуйовано на спеціальний майданчик. Майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, ОСОБА_2 досі не відшкодовано, оскільки він очікує рішення суду для подальшого звернення до страхової компанії.

Також ОСОБА_2 повідомив, що наступного дня, після ДТП, він пішов до відділення поліції, де слідчим було зазначено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Під час судового розгляду учасникам справи було повідомлено, що у провадженні суду також перебуває справа № 363/3165/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 277950 від 19.06.2024 року), вчиненого в тому ж самому місці та в той же самий час, що і правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У зв`язку з цим перед учасниками провадження було поставлено на обговорення питання щодо доцільності об`єднання цих двох справ в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП.

Захисником Федченком В.В. висловлено заперечення проти об`єднання вказаних справ, оскільки ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого об`єднання двох справ може призвести до затягування судового розгляду. Потерпілий ОСОБА_2 при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

З урахуванням вищевикладеного, судом протокольно було постановлено розгляд даної справи проводити без об`єднання в одне провадження зі справою № 363/3165/24.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Аналіз диспозиції ст. 124 КУпАП дає можливість зробити висновок, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має матеріальний склад, тобто є закінченим з моменту настання суспільно-шкідливих наслідків. У кінцевому підсумку об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає обов`язкову сукупну наявність суспільно-шкідливого діяння у виді порушення вимог ПДР України, а також суспільно-шкідливих наслідків, які перелічені у диспозиції ст. 124 КУпАП та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з суспільно-шкідливим діянням.

З урахуванням вищевикладеного суд звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП може бути правомірним результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення тоді і лише тоді, коли в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів можна зробити категоричні висновки щодо порушення ОСОБА_1 конкретних вимог ПДР України, що з необхідністю та виключною послідовністю призвело до настання суспільно-шкідливого наслідку, передбаченого у диспозиції ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 слідує, що суть інкримінованого правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 13.1 ПДР України, до призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Похідним від зазначеного припису є п. 12.3 ПДР України, в якому встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що під час здійснення руху на транспортному засобі водій при виборі швидкості руху в дозволених межах завжди повинен враховувати, зокрема, дорожню обстановку. У той же час при зміні дорожньої обстановки, зокрема, виникнення перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити водій транспортного засобу, то останній повинен належним чином відреагувати на зміну дорожньої обстановки шляхом зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду виниклої перешкоди. Дорожня обстановка, об`єктивна спроможність відреагувати на її зміну, є визначальним фактором щодо вибору швидкості руху транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу, що буквальне тлумачення положень п. 12.3 ПДР України свідчить про те, що його вимоги поширюються лише на ті випадки, коли під час здійснення руху на транспортному засобі виникає перешкода, яку водій об`єктивно спроможний виявити. Тому у разі виникнення перешкоди, яку водій не був об`єктивно спроможний виявити чи з технічних причин не був спроможний зупинитися або здійснити об`їзд такої перешкоди, то не допускається кваліфікація такої ситуації як неврахування водієм дорожньої обстановки, а відповідно як порушення вимог ПДР України.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Отже, дорожня обстановка, яку водій враховує при виборі швидкості руху транспортного засобу та при різкій зміні якої водій зобов`язаний зменшити швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду виниклої перешкоди, визначається певною сукупністю факторів, серед яких, зокрема, вбачається наявність перешкод на ділянці дорозі чи інших факторів, які можуть створювати небезпеку для руху учасників дорожнього руху та потребувати від останніх додаткової уважності, пильності та зменшення швидкості руху.

За результатами дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, заслуховування учасників судового провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 277949 від 19.06.2024 року, складений у присутності ОСОБА_1 , особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він висловлює згоду зі складеним протоколом, обставинами та фактами, зазначеними у ньому;

- поясненнями захисника ОСОБА_3 , в яких останній зазначив, що ОСОБА_1 беззаперечно визнає факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вину у його вчиненні, підтверджує всі обставини та факти дорожньо-транспортної пригоди, які зазначені у матеріалах справи;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , з яких підтверджуються обставини та факти вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди 15.06.2024 року о 15 год. 25 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 27 кілометр;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2024 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2024 року; зауважень та заперечень щодо протоколу та схеми місця ДТП, обставин та фактів, викладених у них, не виявлено;

- чеками тестів № 564 від 15.06.2024 року та № 566 від 15.06.2024 року, проведених за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 як учасники ДТП проходили огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу; результат огляду потерпілого ОСОБА_2 негативний (чек тексту № 564), не виявлено алкоголю в організмі; результат огляду ОСОБА_1 позитивний (чек тексту № 566), встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 2,34 проміле;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких підтверджуються обставини та факти вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди 15.06.2024 року о 15 год. 25 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Вишгород-Десна, 27 кілометр;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яких вбачається, що 15.06.2024 року о 15 год. 25 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки Audi, їхав по дамбі у напрямку м. Вишгород Київської області; на зустріч ОСОБА_8 у крайній лівій смузі дорожнього руху їхав автомобіль Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2 , позаду якого на великий швидкості посеред дороги наздоганяв автомобіль Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого відбулося сильне зіткнення транспортних засобів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яких він визнає факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вину у його вчиненні, підтверджує обставини та факти дорожньо-транспортної пригоди, а також визнає факт вживання алкогольних напоїв перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з яких підтверджується, що після дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу; результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 2,34 проміле;

- відомостями з Єдиного реєстру МВС, з яких підтверджується факт наявності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 35, 40-1, 124, 254-256, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас