Справа № 463/1736/23 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 33/811/247/24 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та закрито щодо нього провадження у справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження в адміністративній справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , повторно протягом року, 27 лютого 2023 року о 04 год. 14 хв. по вул. Студентська, 2 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 , повторно протягом року, 27 лютого 2023 року о 05 год. 32 хв. по вул. Зеленій, 72 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координація рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 27 лютого 2023 року о 04 год. 14 хв. по вул. Студентська, 2 у м.Львові, повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, порушив вимоги п.2.1(а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративні правопорушення серії ААД №025284, в якому вказано, що: « ОСОБА_1 27 лютого 2023 року о 05 год. 32 хв. по вул.Зеленій, 72 у м.Львові, повторно керував транспортним засобом марки «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1(а) Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оскаржувану постанову апелянт вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, порядку розгляду справи та його права на захист, а також з неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що працівниками поліції не було залучено свідків при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що вину у вчиненні такого не визнає. У вказаний в протоколі час транспортним засобом не керував, автомобіль не рухався, був припаркований на вул. Студентській у м. Львові.

Стверджує, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Звертає увагу на відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 знаходився біля припаркованого автомобіля з непрацюючим двигуном. Поліцейські після перевірки його документів, здійснюючи психологічний тиск та фактично затримавши його безпідставно, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Також на відеозаписах видно, що ОСОБА_1 тверезий, без жодних перелічених ознак алкогольного сп`яніння, автомобілем не керував. Відтак, обставини, які б давали поліцейським право вимагати пройти огляд, були відсутні, зібрані докази є недопустимими, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним належним доказом вини особи.

На думку апелянта, складений поліцією протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, порізані, нецілісні відеозаписи, відсутність пояснень свідків призводять до неналежності та недопустимості адміністративних матеріалів, оскільки такі не доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання 11 березня 2024 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП установлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок місцевого суду про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог, а саме в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено такі правопорушення, чи винна ця особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №025292 від 27 лютого 2023 року (а.с. 1), згідно з яким ОСОБА_1 , повторно протягом року, 27 лютого 2023 року о 04 год. 14 хв. по вул. Студентська, 2 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №025266 (а.с. 29), відповідно до якого ОСОБА_1 , повторно протягом року, 27 лютого 2023 року о 05 год. 32 хв. по вул. Зеленій, 72 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координація рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Підписати вказані протоколи, а також надати письмові пояснення з приводу обставин, що склалися, ОСОБА_1 відмовився, про що працівниками поліції, на виконання вимог п. 10 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції 9 грудня 2020 року №4248/5, у протоколах серії ААД №025292 та №025266 від 27 лютого 2023 року зроблено відповідні записи.

Згідно з рапортом командира роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП В.Берчака (а.с. 6), 27 лютого 2023 року близько 04 год. 15 хв. у м. Львові на вул. Зеленій, 81, було виявлено автомобіль «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався назустріч екіпажу поліції у темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла, водій якого, побачивши патрульний автомобіль поліції, зупинився на перехресті вулиць Студентська-Зелена біля будинку №81. За кермом перебував водій ОСОБА_1 , який повідомив, що автомобілем керував його брат, який пішов за інструментом, бо автомобіль поламався. Працівниками поліції було зроблено запит в центр безпеки міста та отримано відео з камери міста, яка розташована на перехресті вулиць Зелена-Студентська, з якого видно, що в автомобілі під час руху перебувала одна особа, а саме ОСОБА_1 , про що йому було повідомлено. У водія також було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; від огляду на місці та в медичному закладі водій відмовився; щодо нього було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як слідує з рапорту поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 1 М.Добрянської (а.с. 39), під час патрулювання вулицею Зеленою побачили, як автомобіль «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , рухається заднім ходом на перехресті вулиць Зелена-Студентська. Автомобіль знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 , який шляхом вчинення технічних дій привів транспортний засіб в рух. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився, в результаті чого на нього було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Викладені у протоколах про адміністративні правопорушення та рапортах обставини підтверджуються і долученими до матеріалів справи відеозаписами, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, по епізодах за 27 лютого 2023 року о 04:14 год. та о 05:32 год.

Крім цього, вказаними відеозаписами спростовуються також доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки, як слідує з відеозапису по епізоду за 27 лютого 2023 року о 04:14 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Зелена-Студентська, автомобіль зупинив, коли побачив екіпаж патрульної поліції; у ході спілкування з працівниками поліції зазначив, що за кермом перебував його брат. Втім, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував в автомобілі один, з автомобіля ніхто, окрім нього, не виходив.

У свою чергу, з відеозапису по епізоду за 27 лютого 2023 року о 05:32 год. вбачається рух автомобіля «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , заднім ходом на перехресті вулиць Зелена-Студентська, такий у рух приводиться технічними діями ОСОБА_1 .

У своїй постанові Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом «Kia Ria», д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин, вказаних в протоколах, не ґрунтується на матеріалах справи.

З огляду на те, у ході спілкування з особою, яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 працівниками поліції в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, вказані в актах огляду (а.с. 4, 34) та направленнях на огляд водія (а.с. 5, 35), а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів відповідно, то наведене стало підставою для висловлення поліцейськими вимог ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що відповідає вимогам п. 2.5 ПДР, а також положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Так, пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

При цьому дії ОСОБА_1 працівниками поліції правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року (з урахуванням постанови від 30 січня 2023 року про виправлення описки) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні, зокрема, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подія правопорушення мала місце 3 листопада 2022 року.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що він раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності.

Безпідставним є і твердження апелянта про те, що протоколи про адміністративні правопорушення мають бути складені у присутності двох свідків, оскільки згідно зі ст. 266 КУпАП, свідки залучаються лише у випадку проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Водночас, ОСОБА_1 двічі вміняється відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому факти відмови, всупереч тверджень апеляційної скарги, зафіксовані за допомогою технічних засобів відеозапису, а тому у поліцейських не виникло обов`язку щодо залучення свідків.

Стосовно покликання сторони захисту на те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення або про протилежне. Відповідно до наданих відеозаписів, на них, зокрема, відображено факти відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Крім цього, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколах серії ААД №025292 та №025266 від 27 лютого 2023 року. Тобто на цих відеозаписах у повному обсязі зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Покликання апелянта на те, що зазначені в актах та направленнях на огляд ознаки сп`яніння не відповідають зображеним на відеозаписах фактичним обставинам, оскільки він тверезий, без жодних ознак алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки встановлення ознак алкогольного сп`яніння належить виключно до компетенції працівників поліції. Крім цього, освідувана особа, будучи учасником, а не стороннім очевидцем події, не бачить себе зі сторони і не може належно та об`єктивно оцінити свій стан.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735. Під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено факту звернення ОСОБА_1 до відповідних органів щодо протиправних дій працівників поліції, у тому числі щодо застосування останніми до нього психологічного тиску, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку оглядів на стан алкогольного сп`яніння, вчинених повторно протягом року, за ч. 2 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, те, що згідно з довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП від 2 березня 2023 року відомості щодо отримання посвідчення водія на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні; та наклав адміністративне стягнення, відповідно до вимог статей 33, 36 КУпАП, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржена постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк