П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ№ 127/5123/24
29 лютого 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління державної податкової служби України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

03.01.2024 при проведенні позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «НЕСС ПВ» було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «НЕСС ПВ» вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП - ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: завищено суму, на яку підлягає бюджетне відшкодування на 83312 грн.; завищено суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 24430 грн. та завищено суму від`ємного значення, яке зараховується до складу ПК наступного періоду на 7840 грн., чим порушив п.198.1, п.198.2, п.198.6, ст.198, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.200.4; п.200.7 та п.200.9 ст.200, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення,

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вину у вчиненні правопорушення визнає.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.198.1, п.198.2, п.198.6, ст.198, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.200.4; п.200.7 та п.200.9 ст.200, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, що окрім визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушенні, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №173 від 05.02.2024 та актом документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету від 02.02.2024 №4857/02-32-07-03/42643592.

Виходячи з наведеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Зважаючи на вказані вище обставини справи, враховуючи вимоги ст. 23 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір у розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 40-1, 163-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя