САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2236/24
Провадження №3/726/850/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли від ЧРУП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, за ч.1 ст.185-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

05.07.2024 року о 05:40 хв., гр. ОСОБА_1 організував та провів масове зібрання прихожан УПЦ, які рухалися шляхом організованого масового походу від церкви по вул. Каштановій, 37 до с. Хрещатик, про проведення якого не повідомив орган виконавчої влади, чим порушив ч.1 ст. 39 КУ та п.5.ч.1 ст.19 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин. Повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Статтею 39 Конституції України обумовлено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в статті 39 Конституції України, - їх невідчужуване і непорушне право, гарантоване Основним Законом України.

Разом із цим, відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47,51,52,55,56,57,58,59,60,61,62,63 цієї Конституції.

Тобто, гарантоване статтею 39 Конституції України право може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України з 05:30 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє до тепер.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах воєнного стану забороняються проведення страйків, масових зібрань та акцій.

Відповідно до ч. 1 ст.185-1 КУпАП порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій тягне за собою попередження або накладення штрафу від десяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю доведена та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 353340 від 05.07.2024 року, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП (а.с.1); та іншими матеріалами справи.

Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

Юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер.

Тлумачення Конституції та законів України - виключна прерогатива Конституційного Суду України.

З огляду на вищевикладене, гарантоване ст. 39 Конституції України право громадяни збиратися мирно і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, в силу ст. 64 Конституції України може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану, який наразі запроваджено в Україні.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185-1 КУпАП, а саме, порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, а тому суд приходить до висновку про необхідність накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП у виді штрафу.

Керуючись ст. 185-1, 283-285, 287-291 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяЛ. В. Байцар