Справа № 676/6832/24
Номер провадження 3/676/2391/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальнолсті ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мішалової М.І., розглянувши у відкритовму судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського місьрайонного суду Хмельницької області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №272017 від 03 жовтня 2024 року, складеного ІСПДН ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , ОСОБА_1 25.09.2024 року о 18 год. 30 хв. за адресою вул.Огієнка,59 та 26.09.2024 року о 08 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 вчинив конфлікт зі своєю невісткою ОСОБА_3 , в ході якого погрожував їй фізичною розправою, штовхав, вимагав ключі та документи, чинив на неї психологічний тиск, чим вчинив відносної неї домашнє насильство психологічного характеру, що могло завдати шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні не визнав, категорично заперечив вчинення щодо невістки ОСОБА_3 домашнього насильства та виклав свою версію подій. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що дійсно потерпіла ОСОБА_3 є дружиною його сина ОСОБА_4 . Оскільки невістка повідомила сину, який працює в м. Києві, що має намір із ним розлучатися та ігнорувала його телефонні дзвінки, син його попросив поспілкуватися із невісткою. З цією метою він приїхав 25 вересня 2024 року близько 18 год. 30 хв. до офісу, який розташований по АДРЕСА_3 , де знаходилася ОСОБА_3 . Під час спілкування із ним та сином по телефону невістка вела себе зухвало та агресивно, а коли він уже виходив із офісу, то облила його водою. Не заперечив тієї обставини, що дійсно під час спілкування просив невістку віддати йому ключі та документи від автомобіля «BMW», який належить йому та його дружині ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності подружжя та який вони передали невістці у тимчасове користування. Проте категорично заперечив ту обставину, що під час спілкування погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою, штовхав її та чинив на неї психологічний тиск. Також не заперечив тієї обставини, що наступного дня 26 вересня 2024 року близько 08 год. 00 хв. випадково зустрів невістку на залізничному вокзалі м.Кам`янець-Подільського та хотів із нею поспілкуватися з приводу її наміру розлучитися із сином. Проте, як тільки він підійшов до ОСОБА_3 , остання почала кричати на нього, звинувачуючи його в тому, що він її переслідує, а тому він відразу ж він неї відійшов. А тому категорично заперечив ту обставину, що цього дня вчинив конфлікт із ОСОБА_3 , в ході якого погрожував їй фізичною розправою, штовхав, вимагав ключі та документи, а також чинив на неї психологічний тиск.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Положеннями ст.9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських роботів на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративного арешту на строк до десяти діб.

Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на ІСПДН ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , оскільки він порушив провадження в справі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №272017 від 03 жовтня 2024 року, складеного ІСПДН ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , ОСОБА_1 25.09.2024 року о 18 год. 30 хв. за адресою вул.Огієнка,59 та 26.09.2024 року о 08 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 вчинив конфлікт зі своєю невісткою ОСОБА_3 , в ході якого погрожував їй фізичною розправою, штовхав, вимагав ключі та документи, чинив на неї психологічний тиск, чим вчинив відносної неї домашнє насильство психологічного характеру, що могло завдати шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Поряд з цим, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, ІСПДН ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 до провадження не долучено жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував ті обставини, що ОСОБА_1 25.09.2024 року о 18 год. 30 хв. за адресою вул.Огієнка,59 та 26.09.2024 року о 08 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 вчинив конфлікт зі своєю невісткою ОСОБА_3 , в ході якого погрожував їй фізичною розправою, штовхав, вимагав ключі та документи, чинив на неї психологічний тиск, чим вчинив відносної неї домашнє насильство психологічного характеру, що могло завдати шкоди її фізичному та психічному здоров`ю.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , в яких вона підтвердила викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, оцінюються суддею критично, оскільки вони не підтвердженні будь-якими належними та допустимими доказами. Перевірити достовірність цих письмових пояснень ОСОБА_3 шляхом безпосереднього її опитування в судовому засіданні суд позбавлений можливості, оскільки потерпіла не з`явилася в судове засідання. До того ж, потерпіла ОСОБА_3 є прямо зацікавленою у результатах розгляду справи та у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 вересня 2024 року підтверджує лише факт звернення потерпілої ОСОБА_3 до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області з усною заявою про те, що 25.09.2024 року о 18 год. 20 хв. та 26.09.2024 року о 08 год. 00 хв. її свекор ОСОБА_1 вчинив на її думку відносно неї домашнє насильство.

Що стосується долученого потерпілою ОСОБА_3 до своїх письмових пояснень диску із аудіозаписом частини події, то суддею цей доказ визнається недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, хто, де, коли, яким чином та на якій підставі здійснював даний аудіозапис. Встановити зазначені обставини безпосередньо у потерпілої ОСОБА_3 у судовому засіданні суд позбавлений можливості, оскільки потерпіла не з`явилася в судове засідання.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у справі відсутні, судом такі докази не встановлені. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ІСПДН ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Чернецький А.М., на якого в даній конкретній справі був покладений обов`язок щодо збирання доказів, оскільки він порушив провадження в справі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , обмежився лише опитуванням потерпілої ОСОБА_3 , а також долученням до матеріалів справи про адміністративне правопорушення наданим потерпілою звукозаписом та протоколу прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію. Проте, ним не встановлено та не опитано жодних свідків можливих очевидців події, що ним могло бути зроблено шляхом проведення подворового обходу та при використанні інших повноважень, які йому надані статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений вст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О