ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/810/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року щодо нього за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу..

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 18.07.2024 о 02 год. 50 хв. по вул. Генерала Тарнавського, 6 в м. Тернополі керував транспортним засобом «Jaguar F-Pace»,р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Вказане правопорушення вчинене ним повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕАТ № 8117535 від 10.11.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України .

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на відсутність у матеріалах справи доказів притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, зокрема, постанови суду, а також доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем в зв"язку з невідображенням його на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.

Вважає що протокол про адміністративне правопорушення не може бути самостійним доказом його вчинення.

Вказує на порушення місцевим судом його права брати участь у розгляді справи з огляду на подане ним клопотання про її відкладення.

Зазначає про те, що він ніколи не отримував посвідчення водія на право керування транспорними засобами, а тому його не може бути позбавлено права якого він не набував.

Апелянт надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв"язку з чим її розгляд здійснюється без участі ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення ААД серії № 70080, ОСОБА_1 18.07.2024 о 02 год. 50 хв. по вул. Генерала Тарнавського, 6 в м. Тернополі керував транспортним засобом «Jaguar F-Pace»,р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Вказане правопорушення вчинене ним повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕАТ № 8117535 від 10.11.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України .

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Пунктом 2.1 (а) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1(п. 2.4а ПДР).

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП суд першої інстанції, крім вищезгаданого протоколу, обґрунтував даними, які містяться у:

- постанові про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8117535 від 10.11.2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за те що 10.11.2023 року він керував автомобілем Мерседес Бенц АМG GT н.з. НОМЕР_2 у м.Київ по вул.Терещенківська,16 не представивши посвідчення водія ;

- рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Курпіти В.М. від 18.07.2024, який зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та встановив відсутність у нього права керування транспорними засобами, наявність винесеної щодо нього постанови серії ЕАТ №8117535 від 10.11.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП, якого він відсторонив від керування автомобілем та щодо якого складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП;

- довідці, виданій 18.07.2024 Управлінням патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- відеозаписі, яким підтверджуються обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №710080 від 18.07.2024 та на якому зафіксовано як працівники поліції підходять до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та встановлюють відсутність у нього права керування транспорними засобами та наявність виненсеної щодо нього постанови серії ЕАТ №8117535 від 10.11.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП, та щодо якого складають протокол за ч.5 ст.126 КУпАП;

Колегія суддів погоджується з тим, що вказані докази є належними допустимими та достатніми для підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме - повторного протягом року керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Перевіряючи доводи апелянта щодо безпідставного розгляду справи за його відсутності виходжу з того що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи 06.08.2024, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. Також, судом неодноразово вживались заходи для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи (а саме на 13.08.2024, 10.09.2024, 24.09.2024) шляхом надсилання судових повісток на адресу зазначену у протоколі (м. Київ, вул. Зрошувальна, 10/22), така ж адреса зазначена ОСОБА_1 у клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи та її відкладення. На жодне із засідань ОСОБА_1 не з`явився, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» тому зважаючи на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, суд з метою дотримання розумних строків розгляду розглянув справу без його участі, що також відповідає практиці ЄСПЛ . Окрім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 мав можливість в повному обсязі скористатись наданими йому законом правами, однак, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій хоча і повідомив про поважність причин неявки у судове засідання, проте, жодних доказів на підтвердження даної обставини суду не надав як і судді місцевого суду при заявленні клопотання про відкладення розгляду справи, не додано їх і до апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності у матеріалах справи постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП вважаю їх необгрунтованими оскільки на арк 4 справи міститься належним чином засвідчений витяг з ІПНП України в якому відображена копія постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8117535 від 10.11.2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за те що 10.11.2023 року він керував автомобілем Мерседес Бенц АМG GT н.з. НОМЕР_2 у м.Київ по вул.Терещенківська,16 не представивши посвідчення водія, а також довідка т.в.о. Начальника відділу адмінпрактики УПП в Тернопільській області ДПП від 18.07.2024 року про те, що ОСОБА_1 притягувався до адмінвідповідальності 10.11.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП, що підтверджується постановою про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8117535 від 10.11.2023 про накладення на нього адмінстягнення у сумі 3400 грн.

Також є безпідставними твердження ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та даними , які містяться у протоколі про вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, який складали поліцейські, що безпосередньо зупиняли автомобіль під його керуванням, та який у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адмінправорушення. Обов"язку фіксувати момент зупинки автомобіля за допомогою відеозапису законодавством не встановлено, представленим поліцейськими відео спростовуються сумніви щодо керування ОСОБА_1 автомобілем, який зназодився на сидінні водія та не заперечував факту керування.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він ніколи не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, в зв"язку з чим його не може бути позбавлено права якого він не набував не грунтується на вимогах чинного законодавства оскільки згідно з вимогами ч.5 ст.126 КУпАП адмінвідповідальність настає у разі повторного керування транспортним засобом особою, яка не має права керування ним. Довідкою, виданою 18.07.2024 Управлінням патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції підтверджується те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а отже не мав права керування ним. Твердження апелянта про те що його не може бути позбавлено права, якого він не набував не відповідає вимогам законодавства та практиці Верховного Суду, який у справах про обвинувачення за ст.286 КК України застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами до осіб які вчинили кримінальне правопорушення, керуючи автомобілем без отримання посвідчення водія. Тобто, у даному випадку діє аналогія закону України про кримінальну відповідальність, на яку вказує і ОСОБА_1 у апеляції. Посилання водія на постанову Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року , у якій йдеться про те що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами у випадку коли винна особа не отримувала такого права та практику судів у інших справах до уваги не приймаються оскільки вказана постанова носить рекомендаційний хаарктер, а постанови судів у інших справах про накладення адмінстягнення не мають преюдиційної сили.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП слід залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя