Справа № 591/2008/24 Провадження № 3/591/549/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., з участю секретаря судового засідання Яковенко А.А., захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 адвокат Шаповаленко Р.О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , працює у ТОВ «ВНДІАН», за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №192696 від 20.02.2024 року, який складено за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 07.12.2023 року о 20 год.30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: ображала, виражалася нецензурною лайкою у його бік, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шаповаленко Р.О. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 не ображала, конфлікт відбувався між ОСОБА_2 та її нинішнім чоловіком ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що колишня дружина пішла від нього до ОСОБА_3 , згідно рішення виконкому СМР від 02.01.2023 визначено дні побачень з їх спільним сином ОСОБА_2 , 2017 р.н. Під час однієї з таких зустрічей 07.12.2023 дитина сказала, що його сім`я це безпосередньо він, ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) та мама. Оскільки ОСОБА_5 на його зауваження про маніпулювання свідомістю малолітньої дитини не відповіла, він звернувся до ОСОБА_3 . Щодо події та обставин справи зазначив, що ОСОБА_1 не виражалася в його сторону нецензурною лайкою, не ображала, а погрожувала йому тим, що він більше не побачить свою дитину. Ця фраза спричинила йому психологічних страждань, тому вказані погрози він розцінює як вчинення відносно нього домашнього насильства.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, не виконала терміновий заборонний припис, який стосовно неї був винесений, або не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.02.2024 року від заявника ОСОБА_2 надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно нього (а.с. 3).

ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначив, що 07.12.2023 він забрав у своєї колишньої дружини сина та проводив з ним час за адресою свого проживання. Під час передачі сина колишній дружині ОСОБА_2 декілька разів запитав у неї, хто саме - вона чи її співмешканець налаштовують дитину проти нього, після чого її співмешканець схопив його за передпліччя, ОСОБА_2 зробив спробу прибрати його руки, у результаті чого він підслизнувся та впав спочатку на машину, а потім на лід, підвівшись, посадив ОСОБА_1 та дитину до машини. У цей час ОСОБА_1 висловила погрози ОСОБА_2 , що він більше свою дитину не побачить (а.с.4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 07.12.2023 під час зустрічі з колишнім чоловіком ОСОБА_2 останній лаявся та погрожував їй, після чого вдарив її чоловіка ОСОБА_3 та продовжував, що вдарить її. Потім з`явилася сусідка ОСОБА_2 та відвела його додому. Після чого конфлікт завершився та вони з чоловіком звернулися до медичного закладу для надання допомоги її чоловіку (а.с. 5).

Таким чином, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує конфлікт щодо виховання дитини та визначеного способу спілкування з дитиною, ОСОБА_2 подано позов про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі батька та бабусі у вихованні дитини. Тобто, між сторонами існує спір з приводу визначення способу виховання дитини, невдоволення потерпілого поведінкою ОСОБА_1 та її чоловіка.

Будь-яких доказів на підтвердження позиції когось з учасників події, до протоколу не додано, учасниками не підтверджено, а суд не має права збирати відповідні докази на підтвердження винуватості чи невинуватості особи, тобто відсутні будь-які відомості та докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, у результаті якого ОСОБА_2 була завдана чи могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Слід врахувати, що конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока