Справа № 503/2028/24
Провадження № 3/503/1676/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 року о 12 год 30 хв ОСОБА_1 , в м. Кодима Подільського району Одеської області, керував мопедом «Yamaha Jog» д.н.з. б/н, будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк шість років на підставі постанови Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. На його адресу двічі було направлено судові повістки поштою, однак вони повернулись неврученими із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто, судом були вичерпані всі можливості для його повідомлення про місце і час розгляду справи та забезпечення його участі у судовому засіданні.

Згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 з наступними змінами, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою «Судова повістка», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

З наведеного слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не проживає за адресою, яку він повідомив при складанні протоколу, не повідомивши суд про зміну місця проживання, або ж умисно не вчинив необхідних дій для отримання судової повістки.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням вищевикладеного, слід зазначити, що ОСОБА_1 не прибув у судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, достовірно знаючи, що матеріали відносно нього направлені до Кодимського районного суду Одеської області, поводячись пасивно та не цікавлячись справою.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи. За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП України, не є обов`язковою. За таких обставин суддя вважає, що дану справу може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладені обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопедом; копією постанови Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року на підставі якої ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом на строк шість років; довідкою інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області, яка підтверджує, що ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13 травня 2017 року у строки передбачені ст. 317-1 КУпАП до органу Національної поліції не здав.

При вирішенні питання щодо призначення адміністративного стягнення, враховуються положення ст. 33 КУпАП, а саме характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності особи за вчинене нею правопорушення і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, ураховуючи конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке пов`язане з грубим порушенням правил дорожнього руху, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, що ОСОБА_1 систематично порушує правила дорожнього руху та незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності належних висновків для себе не зробив, та не став на шлях виправлення, а тому приходжу до висновку, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на максимальний строк, визначений санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки застосування до нього більш м`якого стягнення буде недостатнім. При цьому, суддя не вбачає підстав для оплатного вилучення транспортного засобу, так як матеріали справи не містять переконливих доказів щодо належності транспортного засобу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, ч. 3 ст. 30 КУпАП визначено, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно постанови Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосоване стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 років. Вказана постанова набрала законної сили 05 лютого 2024 року.

Таким чином, невідбута частина стягнення, застосованого до ОСОБА_1 згідно постанови Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року, станом на час винесення даної постанови, складає 5 років 2 місяці 23 дні.

Ураховуючи наведене, остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами слід визначити шляхом приєднання невідбутої частини стягнення, накладеного згідно постанови Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року (справа № 503/1702/23), до стягнення призначеного за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 7 років, накладеного згідно даної постанови, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком 5 років 2 місяці 23 дні, накладеного згідно постанови Кодимського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року, винесеної у справі № 503/1702/23, та визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 12 (дванадцять) років 2 (два) місяці 23 (двадцять три) дні, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк