Провадження № 33/824/5008/2024 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

захисника - Александрова Д.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 17 липня 2024 року о 11 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем « Mazda » д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 12, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у лікаря -нарколога, за адресою: м. Київ вул.П. Запорожця, 20 що підтверджується висновком №003570 лікаря-нарколога Соціотерапія «КМНКЛ». Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002534, станом на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1, 41 проміле.Своїми діями водій порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києвавід 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що постанова судді є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки порушенням з боку працівників поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, від якого останній не відмовлявся, в той же час, доставили його до лікарні де Крижановський змушений був проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому, захисник зазначає, що ні лікар ні працівники поліції не звертали увагу на заперечення ОСОБА_1 вживання алкоголю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №811751 від 17.07.2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; (а. с. 2)

- висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за №003570 від 17 липня 2024 року, з якого вбачається, що 17 липня 2024 року об 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - 1, 41 проміле (а.с. 3);

- розпискою ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортними засобами протягом 24 годин (а.с. 4).

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейський, на якому зафіксовано відображені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини(а.с. 7)

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок направлення водія на огляд, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження вказують на те, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КПК України та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року.

Доводи сторони захиситу про те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголю про що зазначив у протоколі та неодноразово повідомляв лікарю, який проводив огляд, є голослівними, оскільки на противагу цим доводам в матеріалах справи міститься висновок лікаря, яким беззаперечно встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 наполягав на проходження огляду у іншого лікаря, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко