"12" лютого 2024 р. Справа № 363/494/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184КУпАП,

встановив:

28 грудня 2023 року о 23 годині 00 хвилин перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, а саме навмисно розбив вікно у будинку, за адресою АДРЕСА_2 .

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 919296 від 03 січня 2024 року, який був складений в присутності ОСОБА_1 та підписаний ним. ОСОБА_1 в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення з протоколом погодився;

- рапортом чергового Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 29 грудня 2023 року зареєстрованим в ЖЄО за № 19910, відповідно до якого на лінію 102 надійшов виклик від ОСОБА_3 , що протягом ночі пошкодили вікно у будинку, а саме розбили скло цеглою, також на цеглі є записка з погрозами;

- заявою ОСОБА_3 від 29 грудня 2023 року, в якій остання просить зафіксувати її повідомлення стосовно пошкодженого віконного скла. Вказує, що протягом ночі невідомий кинув цеглину у вікно будинку та пошкодив його, а також до цеглини була примотана записка з погрозами, що наступна цеглина прилетить їй;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 29 грудня 2023 року, відповідно до яких остання підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вказує, що дійсно проживає за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою, 29 грудня 2023 року близько 08:30 год. Помітила пошкодження віконного скла в будинку, хтось протягом ночі кинув цеглину із запискою, на якій було написано погрози. У її сина ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_5 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03 січня 2024 року, відповідно до яких останній підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03 січня 2024 року, відповідно до яких останній підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- довідкою начальника СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Якименка Сергія, відповідно до якої ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався;

- фотографіями з місця події;

- довідкою-характеристикою на ОСОБА_1 , відповідно до якої останній за місцем проживання характеризується посередньо;

- копією паспорту ОСОБА_1 ;

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 до суду не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього не надходило. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber», яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається без участі правопорушника, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП.

Неявку правопорушника у судове засідання суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності та затягування розгляду справи.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилася у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Отже, сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої він є, та зобов`язана утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/189/14.

Вивчивши матеріли справи, суддя дійшла до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Під невиконанням обов`язків по вихованню дітей слід розу міти різні форми бездії, внаслідок чого відсутня належна турбота про виховання та освіту неповнолітніх. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів якого є нагляд за поведінкою дитини. А тому легковажне чи байдуже відношення батьків чи осіб, що їх замінюють, до поведінки дитини, відсутність належного нагляду за поведінкою і її відповідності нормам життя суспільства нерідко ведуть до вчинення дітьми правопорушень. В силу цього підставою для відповідальності батьків в разі вчинення дітьми адміністративних правопорушень є також неналежне виконання батьками обов`язків по вихованню, що призвело до правопорушення неповнолітнього.

З урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення є достовірні та підтверджені зазначеними вище доказами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст.184 КУпАП, невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, особу правопорушника, яка має постійне місце проживання, працює, характер скоєного правопорушення, не вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника та обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника, вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 184, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник