ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2270/24
провадження № 3/753/1291/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за стст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли адміністративні матеріали за №753/2270/24 (провадження №3/753/1291/24) та №753/2273/24 (провадження №3/753/1293/24).

Згідно протоколу серії ААД №730920 від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 , 08 січня 2024 року о 10:31 годині, керуючи автомобілем «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Русової, 9 у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Згідно протоколу серії ААД №860041 від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 , 08 січня 2024 року о 10:31 год., керуючи автомобілем «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Русової, 9 у м. Києві, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи те, що дані адміністративні справи стосуються однієї дорожньо-транспортної пригоди, суддя вважає за необхідне об`єднати в одне провадження вказані адміністративні справи з присвоєнням єдиного №753/2270/24 (провадження №3/753/1291/24).

19.02.2024 ОСОБА_1 через загальну канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом 22.02.2024 було задоволено.

В судове засідання, яке відбулося 07.03.2024, з`явився ОСОБА_1 , який свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених стст. 124, 122-4 КУпАП, не визнав. Окрім цього, зазначив, що 08.01.2024 він домовився зі своїм знайомим про зустріч, яка мала відбутися на стоянці для автомобілів за адресою: м. Київ, вул. Русової, 9. Так, того ж дня, він дійсно приїхав на зустріч за вказаною адресою та почав шукати вільне місце для припаркування, а після того як знайшов, припаркував свій автомобіль марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , та пішов до кав`ярні очікувати на знайомого. При цьому, зазначив, що будь-яких наїздів на припаркований автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , він не здійснював, і тим більше, будь-яке місце ДТП не залишав. Тим більше, його автомобіль марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , після паркування, перебував на стоянці більш як одну годину.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, що кореспондується з їх пунктом 1.9, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правилами дорожнього руху, зокрема п. 13.1 передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У свою чергу пунктом 2.10 (а) цих Правил, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У відповідності до протоколів про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , на думку поліцейського , порушив вимоги пп. 13.1 та п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене стст. 124, 122-4 КУпАП, зокрема керуючи автомобілем «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Русової, 9 у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так, до протоколу додано диск DVD-R на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження зі стоянок автомобілів та фотокартки з пошкодженням автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд, дослідивши відеозапис з камер відеоспостереження зі стоянки автомобілів зазначає, що на вказаному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , заїхав на стоянку та рухаючись прямо побачив вільне місце, після чого, за допомогою двох маневрів здійснив паркування свого автомобіля. При цьому, будь-якого наїзду автомобілем марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , з відеозапису не вбачається. Окрім того, пошкодження автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , які наявні на передньому крилі з водійської сторони, а саме вм`ятина та подряпини, не співпадають з вимірами пошкоджень на бампері автомобіля марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також суд зазначає, що будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 пп. 13.1 та п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Зокрема, не залучено свідків дорожньо-транспортної пригоди, не надано суду їх письмових пояснень, не надано інших доказів, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення. Доданий до протоколу диск з наявними на ньому фотокартками та відеозаписом з камери відеоспостереження зі стоянки не фіксують факту причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, диск з наявними фото та відео доказами, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні пунктів 13.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху не підтверджена наявними у справі доказами, у зв`язку із чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого стст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого стст.124, 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

В свою чергу, суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись стст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 124, 247, 251, 252, 283-285, 321 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за стст. 124, 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.