Справа № 159/2650/24 Провадження №33/802/470/24 Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т.В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 18.09.2023 органом 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштований, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Визначено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.04.2024 року приблизно о 20 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме, у присутності малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ображав її образливими словами та нецензурною лексикою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2 звертає увагу, що суд першої інстанції неповно та не всебічно з`ясував обставини справи та невірно кваліфікував конфлікт, який виник за зазначених в протоколі обставин, за ст.173-2 КпАП України. Просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі стосовно нього закрити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав скаргу із наведених у ній мотивів, доходжу такого висновку.

За положеннями ст.245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_2 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими та оціненими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №967463 від 16.04.2024 року в якому зазначені дата, час, місце вчинення правопорушення;

- електронним рапортом від 08.04.2024 про надходження заяви ОСОБА_3 про словесні образи у присутності дитини,

- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 07.04.2024 року колишній чоловік ОСОБА_2 за місцем її проживання у присутності малолітнього сина Матвія ображав її нецензурною лайкою та погрожував у будь-який спосіб забрати від матері меншого сина;

- консультативним оглядом невролога дорослого від 10.04.2024 року пацієнта ОСОБА_3 , з якого вбачається, що остання звернулася за медичною допомогою з приводу скарг на постійну фонову тривогу, напади паніки, серцебиття, нестачу дихання, тремор, які відчуває щоночі протягом останніх 30 днів, виснаження, апатію, пригнічення, постійний стрес; загострення стану пацієнтка відчула близько 3 днів тому після конфліктної ситуації з чоловіком.

Окрім того, з показань старшого інспектора СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП Козій Т.П. вбачається, що в ході розгляду матеріалів, які були зареєстровані в ІКС ІПНП Ковельського РУП 08.04.2024 року №5512 за зверненням ОСОБА_3 , вона провела бесіду в присутності матері з малолітнім сином Власових ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній підтвердив, що ввечері 07.04.2024 року батько ОСОБА_2 обзивав маму словами, які йому як дитині повторювати не можна. Мама після цього плакала.

Водночас ОСОБА_2 не заперечує факт виникнення конфліктної ситуації з дружиною ОСОБА_3 , який мав місце 07.04.2024 року за місцем їх проживання.

У свою чергу, в суді першої інстанції потерпіла (дружина) ОСОБА_3 вказала, що колишній чоловік у присутності сина Матвія почав її ображати нецензурними словами і погрожував, у зв`язку з чим вона дуже злякалась.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, а саме - вчиненні домашнього насильства психологічного характеру, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає повністю вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Мотиви ОСОБА_2 , які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів, яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_2 - без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук