П О С Т А Н О В А

іменем України

14 листопада 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/1877/24

провадження №3/485/1072/24

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, матроса, стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

Справа після доопрацювання надійшла до суду 13 листопада 2024 року.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №31 від 23.08.2024, 22 серпня 2024 року близько 11:00, стрілець 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та знаходячись в районі виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення військової служби (точне місце не зазначається в цілях безпеки військовослужбовців), без повідомлення та без дозволу командира. До пункту постійної дислокації підрозділу матрос ОСОБА_1 повернувся 23 серпня 2024 року о 03:45, таким чином, протиправно перебував за межами несення військової служби близько 15 годин.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

При вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 , або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст. 245,251,252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 статті 172-11 КУпАП встановлена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Об`єктивна сторона може мати наступні прояви: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби тривалістю до десяти діб; нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що особа, яка склала протокол про військове адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надала такі докази: протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення серії НОМЕР_1 №31 від 23.08.2024; анкету новоприбулого особового складу; первинні письмові поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №583107 від 22.08.2024 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №583106 від 22.08.2024 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №857978 від 22.08.2024 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП; копію матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 .

Повно дослідивши надані матеріали, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , суд встановив, що останній 22 серпня 2024 року близько 11:00 самовільно залишив військову частину, повернувшись до неї 23 серпня 2024 року о 03:45. Таким чином, ОСОБА_1 перебував за межами несення військової служби 15 годин 45 хвилин.

Так, вказані дії ОСОБА_1 не підпадають під склад ч.3 ст.172-11 КУпАП, так як ч.3 ст.172-11 передбачає серед іншого самовільне залишення місця несення військової служби до 10 діб, в той час як ОСОБА_4 був відсутній менше однієї доби, тобто його нез`явлення не тривало до 10 діб. При цьому ці ж дії, тривалістю до трьох діб, передбачені ч.1 ст.172-11 КУпАП - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. Однак суд позбавлений права самостійно перекваліфіковувати адміністративні правопорушення.

Вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на відсутність в справі достатніх правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.172-11 КУпАП, суд вбачає підстави для закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, що на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст. 280, 283,284 КУпАП,

постановила:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-11 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя О.П.Бодрова