ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1981/23

Провадження № 33/4820/136/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Забєліної І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої контролером РГК «Хмельницьк-газ»

закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду, ОСОБА_1 ставилося у вину 24.12.2023 року об 11 год. 05 хв. в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала його нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого своїми діями могла завдати шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та притягнути її до відповідальності.

Вказує, що у разі недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення або відсутності у її діях складу, суд мав би вказати на те у вчиненні якого правопорушення звинувачувалась ОСОБА_1 згідно складеного щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, обставини його вчинення та не визнання її винною у його вчиненні, а не зазначати про встановлення судом факту вчинення ОСОБА_1 такого правопорушення.

Зазначає, що приймаючи рішення суд не зазначено у постанові, які саме дії вчинила ОСОБА_1 у чому вони полягають, чому не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме який із елементів складу такого правопорушення відсутній в діях ОСОБА_1 .

Посилається на те, що ОСОБА_1 вчиняти дії не вперше, зводить наклепи про те, що він образливо та нецензурно висловлювався щодо неї, з метою уникнення відповідальності безпідставно викликає поліцію щодо нього, дії ОСОБА_1 зафіксовані на мобільний телефон.

На думку апелянта ОСОБА_1 надавала пояснення по суті даної справи не самостійно, а такі її пояснення формулювалися працівником поліції.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

На думку апеляційного суду суперечка, про яку йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення, від 24.12.2023 серії ВАД №562546 не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Саме по собі вживання ОСОБА_1 нецензурної лайки на адресу колишнього чоловіка ОСОБА_2 не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, ці дії обов`язково мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди, у даному випадку, психічному здоров`ю потерпілого.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що конфліктна ситуації викликала у потерпілого ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку інших осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю.

При цьому, конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 24 грудня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУПАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року, якою адміністративне провадження за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутності адміністративного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК