ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6058/23 Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження № 33/807/267/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника - адвоката Куцигіна І.В., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 року, якою

ОСОБА_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 20.07.2023 року складено протокол №617/12 про адміністративне правопорушення, згідно з яким, 20.07.2023 року о 13:40 год. ОСОБА_1 в приміщенні магазину «меблі Савіна» по вул. Рекордна, 2 в м. Запоріжжі здійснював діяльність без державної реєстрації фізичної особи підприємця.

Відповідно до матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що до 09.02.2023 року він мав статус ФОП та здійснював діяльність в орендованому приміщенні по вул. Рекордна, 2, що м. Запоріжжі, однак був вимушений припинити діяльність після початку військової агресії рф.

З метою зберігання залишків товару він уклав договір оренди приміщення з цільовим призначенням «склад».

Цінники з меблів були прибрані.

20.07.2023 року він перебував в приміщенні, готуючи частину залишків меблів до вивезення, до приміщення зайшли дві жінки, які назвалися податковими працівниками та повідомили про те, що він порушує закон, продовжуючи здійснення діяльності без реєстрації.

Про те, що відносно нього складено протокол він дізнався лише у виконавчому провадженні.

Вказує, що будь-яких повідомлень як від податкової, так і з суду про складання протоколу, акту перевірки не отримував.

В постанові суду не вказано, які саме він надав послуги чи продавав товари, чи отримав він плату за цю діяльність, не відображено обов`язкову кваліфікуючу ознаку, як системність.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про існування постанови суду дізнався лише з матеріалів виконавчого провадження.

Також просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження .

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки справу відносно ОСОБА_1 було розглянуто без його участі, а зі змістом постанови апелянт ознайомився лише після відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення штрафу, тобто вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши захисника адвоката Куцигіна І.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог в повному обсязі не дотримався.

Згідно з постановою місцевого суду встановлено, що 20.07.2023 року о 13:40 год. ОСОБА_1 в приміщенні магазину «меблі Савіна» по вул. Рекордна, 2 в м. Запоріжжі, здійснював діяльність без державної реєстрації фізичної особи підприємця.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення №617/12 від 20.07.2023 року (а.с.1), копії наказу від 14.07.2023 року про проведення фактичної перевірки (а.с.2), копії акту про проведення фактичної передвіки з питань здійснення діяльності без державної реєстрації (а.с.3-5), копії акту про відмову від отримання протоколу ОСОБА_1 (а.с.6), копії листа ОСОБА_1 про надання протоколу (а.с.7).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Таким чином для доведення винуватості особи за вищевказаною диспозицією ст. 164 КУпАП слід встановити наявність факту здійснення такої господарської діяльності, тобто збут товарів чи надання послуг без державної реєстрації.

Разом з тим матеріали вказаної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 дійсно здійснював дійсність з продажу меблів чи надавав певні послуги за грошові кошти.

На підтвердження вказаного у протоколі обвинувачення, уповноважена особа в протоколі про адміністративне правопорушення вказана свідків, зокрема дільничних офіцерів поліції.

Апеляційний суд вважає, що свідки події повинні мати нейтральне становище, не бути зацікавленими та мають бути здатні об`єктивно та правильно засвідчити події і факти саме так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Однак у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стало посилання у протоколі про те, що він складений у присутності свідків дільничних офіцерів поліції, які не можуть бути єдиним доказом здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які могли спростувати версію апелянта про те, що ОСОБА_1 з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну припинив господарську діяльність, а під час події перебував в приміщенні, готуючи частину залишків товару до вивезення.

Відсутні в матеріалах справи докази у вигляді фото або відеофіксації обставин, вказаних у протоколі.

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 760/9462/16-а вказав на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім протоколу, не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, що унеможливлює встановити факт скоєння ним адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП на зазначені недоліки належної уваги не звернув.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, місцевий суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/6058/23