ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Слободянюк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси з Полку Управлянні патрульної поліції в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №552113 від 27 вересня 2023 року за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання по справі призначене на 20 листопада 2023 року.

У судове засідання, що відбулося 20 листопада 2023 року з`явився представник особа, що притягується до адміністративної відповідальності. Судове засідання у справі було відкладено на 13 грудня 2023 року у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та подання заперечення.

12 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченко Вікторії Володимирівни надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №552113 від 27 вересня 2023 року, у якому просить закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом із запереченням до Приморського районного суду м. Одеси надійшли пояснення ОСОБА_1 , у якому він вказав на те, що протокол відносно нього складено безпідставно, просив закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також, 12 грудня 2023 року надійшло клопотання про виклик свідка, у якому заявник просить викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_2 .

Судове засідання, призначене на 12 грудня 2023 року було відкладено на 31 січня 2024 року.

У судове засідання, що відбулося 31 січня 2024 року з`явилася особа, що притягується до адміністративної відповідальності, його представник та свідок. Здійснено допит свідка.

Судове засідання відкладено на 27 лютого 2024 року.

У судове засідання, що відбулося 27 лютого 2024 року з`явився представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Просила закрити адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших заяв або клопотань не надходило.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно протоколу серії ААД №552113 від 27 вересня 2023 року вбачається, що 27 вересня 2023 року о 19 годині 45 хвилин по вул. Транспортній у місті Одесі, водій ОСОБА_1 керував т/з Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції зазначеної статті, адміністративна відповідальність може наставати у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наказом МВС від 09.11.2015 № 1452/735 було затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції випливає зі змісту п.2.5. ПДР, де вказано, що подій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Із зазначеного випливає, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції це обов`язок, а не право водія.

Для кваліфікації діяння за ч. 1ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами, у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є:

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №552113 від 27 вересня 2023 року, з якого вбачається, що від підпису та надання будь-яких пояснень стосовно обставин вчиненого правопорушення відмовився;

- пояснення ОСОБА_2 , яка пояснила, що 27 вересня 2023 року о 19 годині 20 хвилин у м. Одесі по вул. Транспортна, 10 у неї стався конфлікт із чоловіком на ім`я ОСОБА_3 , який облив її зеленкою та покинув місце події. Вона викликала поліцію, яка після приїзду запропонувала їй проїхати до відділу. Під час руху на службовому авто їй зателефонувала знайома та повідомила, що чоловік повернувся на місце події на авто. Після чого поліція зупинила т/з Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_2 під керуванням відомого їй громадянина. Останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, в салоні т/з знаходилися алкогольні напої (пиво).

- направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що останній відмовився від проходження медичного огляду;

- відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції, оглянутим судом, та з яких вбачається, наступне: поліцейські здійснили обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (Диск 1, 09:35 хв); дивна поведінка, хвилювання (Диск 1, 10:40 хв.); ОСОБА_1 вказує, що не згоден на огляд (Диск 1, 10:55 хв.); відмовляється від проходження огляду на Драгері та стаціонарно (Диск 1, 11:08 хв); погоджується з протоколом, каже що не заперечує (Диск 1, 11:18 хв); працівники поліції повторно пропонують пройти огляд (Диск 1, 13:50 хв); працівники пояснюють наслідки відмови від проходження огляду (Диск 1, 14:05 хв.); ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження огляду (Диск 1, 14:30 хв);

- заперечення до протоколу, у яких захисник Русначенка Р.А. вказує, що ОСОБА_1 не є водієм, оскільки не рухався і автомобілем не керував, а далі зазначає про те, що він приїхав до своєї знайомої;

- пояснення ОСОБА_1 , у яких він вказує, що близько 19:45 він на своєму автомобілі під`їхав до будинку №10 по вулиці Транспортній, пізніше вказує на те, що він не керував транспортним засобом, а сидів у ньому та чекав на ОСОБА_4

- показання свідка ОСОБА_4 , яка вказала, що ОСОБА_1 був за кермом, коли поліція його зупинила, поліція пропонувала останньому пройти огляд, проте, він відмовився.

Щодо посилання захисника Русначенка Р.А. на відсутність факту керування останнім як на підставу для закриття провадження у справі.

Під час судового засідання ОСОБА_1 пояснив, що коли патрульні до нього підійшли, автомобільне рухався, він просто сидів у ньому, але не керував.

При цьому на питання суду коли саме він приїхав на місто зупинки ОСОБА_1 відповів, що хвилин за 10 до того.

Таким чином суд приходить до висновку, матеріали справи містять достатньо доказів керування ОСОБА_1 автомобілем безпосередньо перед тим як йому було запропоновано пройти огляд. Вказана обставина підтверджується показаннями свідка та самого ОСОБА_1 , який не заперечував, що самостійно приїхав на місце зупинки автомобіля.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на відсутність відео фіксації факту керування автомобілем як на доказ відсутності складу правопорушення, суд оцінює як спробу уникнути відповідальності та вважає за необхідне наголосити, що у законодавстві відсутня вимога обов`язкової відео фіксації факту керування при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП. В справі , що розглядається, суд вважає, що факт керування є доведеним іншими доказами, яких на думку суду достатньо, щоб вважати цю обставину доведеною поза розумним сумнівом.

У постанові КМУ від 17 грудня 2008 р. №1103 вказано на те, що уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 вказав на те, що в разі, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно наявного відеозапису, інспектор поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проходження такого огляду є не правом, а обов`язком водія, що в силу чинного законодавства (є спеціальним суб`єктом) мав бути про це обізнаний, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, будь-яких дій з боку поліцейських, які були б спрямовані на переконання/вмовляння ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення

Суд звертає увагу на те, що в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 23КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 51, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано 29 лютого 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.