Номер провадження: 33/813/1983/24
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Трембача М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Трембача Максима Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 30.04.2023 року, о 19 год. 20 хв., у м. Херсоні, по вул. Ярослава Мудрого, 54, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №965 від 30.04.2023 року, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.12-13).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою від 19.02.2024 року, адвокат Трембач М.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.18-21).

Також, представник ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 19.02.2024. року у зв`язку із поважними причинами пропуску строку оскарження.

Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтував наступними обставинами:

Як вбачається з протоколу, апелянт відмовився від отримання протоколу та був присутній при його складанні. Звертає увагу суду на те,що протокол від 11.05.2023 року складений працівниками УПП в Херсонській області без участі апелянта, про його наявність останній не повідомлявся, а самі відомості в протоколі щодо відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу, від його отримання та повідомлення про місце розгляду справи, не відповідають дійсності та носять ознаки кримінального правопорушення з боку поліцейських службове підроблення ст. 366 КК України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що про наявність постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року він дізнався лише 12.06.2024 року у зв`язку з тим, що у додатку «ДІЯ» з`явилось повідомлення про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу відповідно до вказаної постанови, матеріалами справи не спростовані.

12.06.2024 року з ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги. До Малиновського районного суду м. Одеси направлено запит про ознайомлення з матеріалами справи.

17.06.2024 року ознайомився з матеріалами судової справи в тому числі зі змістом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Протокол серії ААД № 141928 від 11.05.2023 року складений працівниками УПП в Херсонській області без участі ОСОБА_1 , про його наявність останній не повідомлявся.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені апелянтом доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, він вважається недійсним (ч. 5ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище приписи законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначеніст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи рішення про накладення відносно ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 141928 від 11.05.2023 року з додатками до нього та відеозаписом, долученим правоохоронцями до матеріалів справи.

З такими висновками погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Виходячи із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги пункту 2.9 а ПДР України, що підтверджується відеоматеріалами з бодікамер поліцейських №.471632, 471634, 474018, 474949, з яких можна встановити, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» , результат позитивний висновок № 965 від 30.04.2023року.

З письмових пояснень, наданих поліцейським 11.05.2023 року:

«Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, млява мова, зіниці очей не реагують на світло. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погодився».

В апеляційній скарзі захисник це джерело доказу оспорює про факт встановлення ознак наркотичного сп`яніння і проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, яке підтверджується відеоматеріалами з бодікамер поліцейських.(а.с.6)

Щодо аргументів захисника про розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновком Європейського Суду з прав людини Далі ЄСПЛ) з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення ЄСПЛ у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява N 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).

Переглядаючи цю справу, апеляційний суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справі справі "Серявін та інші проти України", де ЄСПЛ зазначав: "ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Та обставина, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи , також свідчить той факт, що поштова кореспонденція, направлена на адресу ОСОБА_1 , повернулась до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.11).

Разом з тим, скасовуючи оскаржуване судове рішення, Одеський апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання при винність або невинність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, так як на даний час закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. ст. 38 КУпАП

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи наявні всі підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Разом з тим, відсутні передбачені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, оскаржувану постанову слід скасувати та закриття провадження по справі за п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, Одеський апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що з невідомих причин оскаржувана постанова була винесена лише 19.02.2024 року, в той час як матеріали справи були направлені суду першої інстанції 16.05.2023 року, розподілені судді 16.06.2023 року (а.с.7, 9), а надійшли до Одеського апеляційного суду лише 24.07.2024 року, тобто вже з пропуском річного строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.33).

Керуючись ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, ст.ст. 266, 268, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Трембача Максима Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Трембача Максима Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда