Справа № 569/4767/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП______________, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, повторно, 08.01.2024, близько 14:20 год., в м. Рівне, вул. Героїв поліції, 4, не повідомив Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області про місце свого тимчасового перебування під час термінового забороненого припису стосовно кривдника серії АА 430290 від 07.01.2024.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про що свідчить особистий підпис останнього у протоколі про адміністративне правопорушення, для розгляду справи не з`явився. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав.

Отже, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, в присутності ОСОБА_1 , останньому було достовірно відомо про наявність провадження у справі про адміністративне правопорушення в суді.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП, оскільки присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (ч. 2 ст. 25 Закону).

Відповідно до ч. 8 ст. 25 Закону кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, що будучи підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, останній не повідомив уповноважений підрозділ органу Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування про місце свого тимчасового перебування під час термінового забороненого припису стосовно кривдника серії АА №430290 від 07.01.2024, підтверджується матеріалами справи, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №938880 від 01.03.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких він вказав, що не пам`ятає чи йому працівники поліції повідомили, про те, що він має повідомити Рівненський РУП ГУНП в Рівненській області про місце свого перебування під час дії термінового забороненого припису, та іншими матеріалами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є пенсіонером (вік 72 роки), а також письмові пояснення останнього, про те, що він не повідомив уповноважений підрозділ органу Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування, через те, що не пам`ятає про такий обов`язок, такі дії не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Викладені обставини у своїй сукупності, суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Головчак М.М.