Справа № 643/1350/24
Провадження № 3/643/1102/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2024 року до Московського районного суду м. Харкова з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 730907 від 02.02.2024 року, 02.02.2024 року о 07 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 в кіоску, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю тютюновими виробами на яких відсутня марка акцизного збору встановленого зразка, чим порушила правила торгівлі тютюнових виробів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомила.

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 156 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд керується таким.

Так, судом встановлено, 02.02.2024 року о 07 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 в кіоску, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю тютюновими виробами на яких відсутня марка акцизного збору встановленого зразка, чим порушила правила торгівлі тютюнових виробів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно зі ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності та таких доказів матеріали справи не містять.

Крім того диспозиція ст. 156 КУпАП є бланкетною, тому слід вказати яким саме нормативним актом, передбачено ліцензування даного виду товару, чим передбачена наявність, і яких саме документів зазначених в протоколі, з посиланням на конкретні норми законодавства, порушення яких передбачає відповідальність за ст. 156 КУпАП.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 730907 від 02.02.2024 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (кому здійснювався продаж тютюнових виробів).

Санкція ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає зокрема, конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за якою ціною проводилась реалізація тютюнових виробів, чи були отримані від продажу цих виробів грошові кошти і у якому розмірі, що унеможливлює застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації виручки, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в діях ОСОБА_1 не конкретизовані, достатніх, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження його вини не надано, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 156, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя - О.О. Олійник