Справа №345/3377/23
Провадження № 3/345/15/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУ НП України в Івано-Франківської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

у провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 252112 від 08.07.2023 ОСОБА_1 в м. Калуш по пр. Л.Українки керував автомобілем «Kia Sorento», н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,44 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

За клопотанням ОСОБА_1 на підставі постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.10.2023 провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинено до його звільнення з військової служби.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема в рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 49 КК України визначені строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до положень ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду наголошує, що нез`явлення обвинуваченого до суду на виклик через захист держави від збройної агресії російської федерації не може свідчити про умисне вчинення дій, спрямованих на ухилення від суду, що виключає закінчення строків давності й зупиняє строки, визначені ч. 1 ст. 49 КК України (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.05.2023 у справі № 554/10716/19).

У постанові від 11.11.2020 ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати ККС зазначив, що дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України є безумовною та обов`язковою для суду підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, аналогічну позицію було викладено в постановах ВС від 30.06.2021 у справі №362/2406/17 та від 02.02.2021 у справі № 175/2118/13-к.

Таким чином положеннями КК України, КУпАП та усталеною судовою практикою чітко визначено, що в разі закінчення строків притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності, особу належить звільнити від такої, і це не право, а обов`язок суду.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення ним 08.07.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На даний час закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення, відтак, провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю. При цьому п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Розглянути дану справу у встановлені законом строки (один рік з дня вчинення правпорушення) у суду не було можливості у зв`язку з тим, що справа поступила на розгляд Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 18.07.2023 (а.с. 10), однак станом на вказаний день ОСОБА_1 вже був призваний на військову службу по мобілізації, про що містяться у матеріалах справи підтверджуючі документи (а.с. 20, 21), у зв`язку з чим 30.10.2023 провадження у справі було зупинено.

З огляду на викладене, враховуючи, що в даному випадку датою вчинення правопорушення є 08.07.2023 та на даний час минуло більше одного року з дня його вчинення, беручи до уваги, що зупинення провадження у справі було зумовлене перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі, який не міг безпосередньо брати участь у дослідженні доказів та захищатися від висунутого обвинувачення, оскільки виконував всій конституційний обов`язок, суд дійшов висновку, що слід відновити провадження у справі та закрити його на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, встановленого ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

відновити судове провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: