Провадження № 3/686/208/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Піндрак О.О., з участю секретаря Біланя І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої прибиральницею в ДП «Новатор»,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 20 травня 2023 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 висловлювалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), дрібне хуліганство.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю події і складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 ствердила, що 20 травня 2023 року близько 11 год. 00 хв. в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 вона нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 не висловлювалася та будь-яких дій з метою порушення громадського порядку, спокою громадян та/або прояву зневаги до суспільства не вчиняла, що підтвердив свідок ОСОБА_3 .

В матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази, які б спростовували ці пояснення ОСОБА_1 та відповідно підтверджували факт вчинення останньою у вищевказаних місці та час дій, що порушили громадський порядок і спокій громадян (як обов`язкової ознаки дрібного хуліганства, виходячи із диспозиції ст. 173 КУпАП).

Пояснення потерпілого ОСОБА_2 (який є заявником, а відтак зацікавленою особою у справі) в суді про те, що ОСОБА_1 , з якою у нього неприязні стосунки, висловлювалася в його бік нецензурною лайкою, суд визнає недостовірним доказом та відхиляє, позаяк вони достовірними та допустимими доказами не підтверджені.

Також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в силу положення ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України (далі КУпАП) суд визнає недопустимими доказами наявні в матеріалах справи ксерокопії заяви ОСОБА_2 та письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які до того ж належним чином не завірені.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В суді ОСОБА_1 ствердила, що складений відносно неї ДОП СП ВнП № 1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Лавренюком Д.М. протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 959823 від 26.05.2023 (а.с. 1) вона не підписувала, при його складенні присутня не була та відповідно права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, їй не роз`яснювали, права подати пояснення не надали.

Ці пояснення ОСОБА_1 підтверджуються даними висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2803/2804/23-26 від 26.01.2024, згідно з яким підписи в графах «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» та «Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав» у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення виконанні ймовірно не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 87 цього ж Кодексу недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод порушення права особи на захист.

З урахування вищенаведеного суд визнає складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 959823 від 26.05.2023 недопустимим доказом, позаяк він складений з порушенням порядку, встановленому ст. 256 КУпАП, та істотним порушенням права ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи встановлені факти, суд приходить до висновку про недоведеність події і складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247 п. 1, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: