Справа № 127/1933/24
Провадження № 3/127/526/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, 185 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2023 року близько 23:00 год в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно падчерки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав та погрожував, чим міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

Крім того, 28 грудня 2023 року о 01:20 год в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам поліцейських, а саме ображав нецензурною лайкою, шарпав за формений одяг, намагався втекти, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №029167 від 28 грудня 2023 року.

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 13 лютого 2024 року об`єднані в одне провадження.

Судом вживалися заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, однак останній до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином відповідно до його заяви про отримання судових повісток, що підтверджується довідкою з АСДС про отримання sms-повісток.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дії ОСОБА_1 підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки за місцем спільного проживання з ОСОБА_2 словесно ображав її та погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим міг завдати шкоду її здоров`ю.

Винність ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №029482 від 28 грудня 2023 року; реєстрацією заяви в ЄО №12299 від 28 грудня 2023 року, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28 грудня 2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28 грудня 2023 року; проведеною поліцейським оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства від 28 грудня 2023 року, довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» №3190 від 28 грудня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня.

Щодо притягнення особи до відповідальності за вчинена правопорушення, передбачено ст.185 КУпАП, то зі змісту цієї статті слідує, що склад даного правопорушення має місце у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків.

При цьому, суд відмічає, що відповідальність настає не за всяке невиконання законних вимог працівника поліції, а лише за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки та виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Для вирішення питання щодо наявності в діях особи ознак правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, слід вирішити, чи були вимоги працівників поліції законними.

Зі змісту статті 2 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) слідує, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до пункту 1, 3 та 5 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Як установлено в судовому засіданні, поліцейські прибули на виклик щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_3 .

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 під час спілкування на зауваження не реагував, продовжував виражатися нецензурною лайкою щодо ОСОБА_3 та поліцейських, конфліктував з ними, шарпав їх за формений одяг, намагався втекти. Його було затримано, про що свідчить протокол АА №133097 від 28 грудня 2023 року

Тому, аналізуючи та надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за ознаками злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 029167 від 28 грудня 2023 року, протоколом затримання АА №133097 від 28 грудня 2023 року, рапортами поліцейського, реєстрацією заяви в ЄО №12299 від 28 грудня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28 грудня 2023 року; довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» №3190 від 28 грудня 2023 року.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема те, що особа раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, разом з тим під час вчинення правопорушень перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід остаточно накласти адміністративне стягнення, у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, а саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, ч.1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, ст. 221, 268, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 340 (триста сорок гривень) грн, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок ) грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: