ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2584/24 Справа № 175/6272/24 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Примак Н.М.,

захисника Терещенка Д.В.,

апеляційну скаргу захисника Терещенка Д.В.. який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року встановлено, що 04 березня 2024 року о 22.48 год. за адресою: м. Краматорськ по вул. О. Тихого біля буд. 27 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, де огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора і результат позитивний 1,43 промілей, велась відеофіксація. Тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги:

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції захисник Терещенко Д.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції, оскільки до первинної апеляційної скарги, що була подана в установлені законом строки, не було долучено договір або його витяг про надання правової допомоги. Просить врахувати, що з цих підстав постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 на постанову суду 1-ї інстанції було повернуто. Матеріали справи не містять підтвердження про видачу ОСОБА_1 або його захиснику копії постанови апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисник Терещенко Д.В. просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.06.2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що судом 1-ї інстанції було проігноровано його клопотання про відкладення розгляду справи та взагалі не повідомлено про дату та час розгляду даної справи.

Зауважує, що судом 1-ї інстанції не звернуто увагу та не надано оцінки, що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатом огляду на встановлення стану сп`яніння, проте працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення щодо нього.

Звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе адекватно, спокійно, мова в нього нормальна, нехарактерна для особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що мала місце провокація з боку поліції. На з`ясування таких обставин складання протоколу захисником було надано адвокатський запит до БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області. Проте, відповідь йому не надійшла.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Терещенко Д.В. підтримав свою апеляційну скаргу в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з винесенням нової постанови за таких підстав:

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 червня 2024 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана вперше 08 липня 2024 року, тобто з дотриманням строку на апеляційне оскарження. Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Терещенка Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову суду 1-ї інстанції було повернуто, оскільки апелянтом не було долучено до апеляційної скарги договору або його витягу про надання правової допомоги.

Разом з тим, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів отримання повернутої апеляційної скарги захисником ОСОБА_2 , а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з оскарженої постанови суду 1-ї інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Терещенко Д.В. в судовому засіданні участь не приймали.

Судом 1-ї інстанції зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що про розгляд справи були сповіщені належним чином та завчасно, таким чином це дозволяє суду розглянути справу у відсутність цієї особи, оскільки положення ст. 268 КУпАП не містять вимоги щодо обов`язкової участі означеної особи при розгляді справи в суді. Крім того, судом зазначено, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Неявку до суду ОСОБА_1 суддя розцінив як спробу затягування судового розгляду з метою уникнення ним відповідальності.

Проте, згідно вимог ст. 268 КУпАП, у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише при наявності двох умов: коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи особи, що притягається до адмінвідповідальності, та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 червня 2024 року об 09-20 годин, тобто до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення захисник Терещенко Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , через електронну пошту суду подав клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість захисника в іншому провадженні із наданням відповідних викликів суду.

Апеляційний суд вважає передчасними висновки суду 1-ї інстанції про зловживання стороною захисту своїми правами та намагання затягнути розгляд справи, оскільки апелянтом до клопотання надано підтверджуючі документи (судові повістки) про виклик захисника в судове засідання Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на 28.06.2024 року о 10-20 годині, що в даному випадку є поважною причиною неявки до суду, і ця обставина не свідчить про намагання захисника затягнути розгляд справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 особисто чи через свого захисника був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведено наявними в матеріалах справи доказами те, що 04 березня 2024 року о 22.48 год. за адресою: м. Краматорськ по вул. О. Тихого біля буд. 27 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, де огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора і результат позитивний 1,43 промілей, велась відеофіксація. Тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 735817 від 04.03.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, в якому викладені обставини скоєного правопорушення ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння був проведений огляд за допомогою Alcotest Drager 6820, ARHJ-0061, результат огляду позитивний 1,43 проміле;

- результатом тестування на алкоголь, прилад Alcotest 6820, ARHJ 0061, тест №853 від 04.03.2024 року, особа, яка тестується ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , результат тесту 1,43 проміле;

- рапортом інспектора взводу № 2 роти ТОР БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції Літвінова Є. від 04.03.2024 року, в якому викладені фактичні обставини зупинки та підстави вимоги проходження огляду на встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, на що останній погодився, результат огляду на місці зупинки транспортного засобу становить 1,43 проміле, які узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доданими до нього доказами;

- відеозаписом долученим до матеріалів справи, який підтверджує обставини події від 04.03.2024 року, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 04.03.2024 року та зупинку автомобіля під керуванням останнього працівниками поліції. Виявлення у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (відеозапис...51, починаючи з 0:02:50), у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній погодився (відеозапис...51, починаючи з 0:02:55). Результат тесту виявився позитивний 1,43 проміле, про що повідомлено працівником поліції ОСОБА_1 та роз`яснено, що такий результат перевищує у 7 разів допустиму норму (відеозапис...51, починаючи з 0:08:04). Згодом ОСОБА_1 виявив незгоду з результатом тестування та заявив бажання пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі. Після чого йому було запропоновано проїхати з працівниками поліції та роз`яснено процедуру проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі, після чого ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу (відеозапис...51, починаючи з 0:10:01).

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про допустимість та належність зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Апеляційний суд вважає недоведеними доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП та незгоду ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вони спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Із доданого до матеріалів справи відеоматеріалів вбачається, що за наявності у ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, було проведено огляд ОСОБА_1 , на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний та склав 1,43 проміле. З таким результатом огляду водій ОСОБА_1 хоча спочатку і не погодився, проте в подальшому висловив чітку та категоричну згоду з таким результатом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених в судовому засіданні при апеляційному розгляді. Під час апеляційного розгляду апелянтом не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини.

Апеляційний суд вважає недоведеними доводи сторони захисту щодо допущення працівниками поліції протиправних дій, тиску чи провокації щодо водія ОСОБА_1 під час складання даного адміністративного матеріалу.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом. Під час апеляційного розгляду апелянтом не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.

Доводи захисника, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе адекватно, спокійно, мова в нього нормальна, нехарактерна для особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Такі твердження є суб`єктивним сприйняттям окремої особи зовнішнього стану іншої особи, та спростовуються позитивним результатом огляду ОСОБА_1 на встановлення стану алкогольного сп`яніння, що становить 1,43 проміле, що в 7 разів перевищує норму, встановлену законом.

Отже, під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції законодавства під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 та підстав для визнання доказів недопустимими, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували встановлені під час апеляційного розгляду висновки суду.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, що свідчить про нехтування ним вказаних норм ПДР, суд вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, в межах санкції статті, яке, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила вказане правопорушення в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору у провадженні по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Терещенко Д.В,, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну захиснику Терещенко Д.В,, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин