КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/5044/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №369/5213/24

01 листопада2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кривобока Анатолія Олександровича - ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130, ст.124, 122-4 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 23 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП в діях ОСОБА_2 .

В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з протоколів серії ААД №287229 за ст.124 КУпАП та серії ААД №681572 за ст.122-4 КУпАП подія відбулась в АДРЕСА_2 , натомість в доданій схемі місця ДТП зазначається вул. І. Котляревського, 3, тобто в наявних протоколах та схемі ДТП у матеріалах справи вказані різні адреси інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення.

Крім того, вказує, що з матеріалів справи вбачається, що акт огляду, який є результатом огляду на стан сп`яніння відсутній.

Зазначає, що працівниками поліції було долучено до матеріалів справи чек «Драгер», однак, як вбачається з чеку «Драгер» у графі «До протоколу №» не зазначено протоколу до якого долучається згаданий чек, та час проведення огляду на стан сп`яніння у чеку «Драгер» не збігається з часом складання протоколу про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Шимко А.О підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Так, з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №287229 від 20 березня 2024 року та серії ААД №681572 від 20 березня 2024 року ОСОБА_2 20 березня 2024 року об 11 год. 30 хв. вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом MAN TGL 8.180, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сєдова, 1, м. Боярки, Фастівського району, Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого залишив місце ДТП.

Ухвалюючи рішення про визнання винним ОСОБА_2 , місцевий суд виходив з того, що вина у вчиненні, зокрема, адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №287230 від 20 березня 2024 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом MAN TGL 8.180, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гоголя, 52, м. Боярки, Фастівського району, Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу DRAGER, тест №201, результат тесту становить 1,41 проміле.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в зазначеній частині, місцевий суд виходив з того, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд не погоджується з зазначеними висновками місцевого суду з наступних підстав.

Оскаржуючи рішення місцевого суду в зазначеній частині, адвокат Кривобока Анатолія Олександровича - ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції було долучено до матеріалів справи чек «Драгер», однак, як вбачається з чеку «Драгер» у графі «До протоколу № не зазначено номер протоколу до якого долучається згаданий чек, та час проведення огляду на стан сп`яніння у чеку «Драгер» не збігається з часом складання протоколу про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи чеку «Драгер» дійсно тест зроблений 20 березня 2024 року о 04 годині 38 хвилин, так як протокол серії ААД №287230 про адміністративне правопорушення складений 20 березня 2024 року о 12 годині 50 хвилин, що викликає сумніви у його належності та допустимості як доказу у справі.

Крім того, у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , що є порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зокрема, п.1 та 10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до яких: - п.1. за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;- п.10. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП, особа, що складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна мати в своєму розпорядженні достатні та належні докази, що беззаперечно доводять вчинення таких дій порушником.

На зазначені обставини місцевий суд не звернув увагу та дійшов помилкового висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду в цій частиніпідлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що з протоколів серії ААД №287229 за ст.124 КУпАП та серії ААД №681572 за ст.122-4 КУпАП вбачається, що подія відбулась в АДРЕСА_2 , натомість в доданій схемі місця ДТП зазначається вул. І. Котляревського, 3, тобто в наявних протоколах та схемі ДТП у матеріалах справи вказані різні адреси інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, суд апеляційної інстанції не приймає до увагу виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Про перейменування вулиць населених пунктів Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області від 30 червня 2022 року Боярська міська рада вирішила, перейменувати зокрема, й вулицю Сєдова на вулицю Івана Котляревського.

Отже, даний довід спростовується рішенням Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області від 30 червня 2022 року «Про перейменування вулиць населених пунктів».

Враховуючи викладене, оскільки підстав до скасування постанови місцевого суду в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП апеляційним судом не встановлено і апелянтом не наведено, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Кривобока Анатолія Олександровича - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 рокув частині визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та провадження у справі в цій частині закрити з підстав визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст. 124,122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: