Номер провадження 3/756/5499/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Київ

Оболонськийо районний суд м. Києва в складі:

головуючий суддя - Шролик І,С.,

секретар судовооя - Лисенко Д.О.,

за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Косенко Н.Ю.,

свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2024 року о 15.29 год. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на просп. Володимира Івасюка, 8 в м. Києві. Під час руху заднім ходом скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, ОСОБА_1 порушила п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Після скоєння ДТП, що мала місце 15 вересня 2024 року о 15.29 год., водій ОСОБА_1 залишила місце ДТП, до якої була причетна, чим порушила п. 2.10 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи 14 жовтня 2024 року адміністративний матеріал передано судді Шролик І.С.

За клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Косенко Н.Ю. розгляд справи 29 жовтня 2024 року відкладено.

В судове засідання 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Косенко Н.Ю., заявила клопотання про закриття провадження у справі через відсутність доказів та не доведення винуватості ОСОБА_1 в інкримінованих правопорушеннях. Зазначила про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 ДТП, яка рухалася заднім ходом вздовж вулиці, з обох сторін припаркованими автомобілями, не відчула зіткнення, поштовху чи удару. Зі свідком ДТП не спілкувалася, місця ДТП не залишала. Також пояснила, що характер ушкоджень транспортних засобів не відповідають механізму зіткнення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що йому стало зле та його дружина ОСОБА_1 привезла його до кліники. По вилиці був затор з автомобілів. Знайшла місце, припаркувала авто, після відвідування лікаря поїхали. жодних пошкоджень на власному авто не встановили.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 15 вересня 2024 року о 15.29 год. став очедидцем ДТП, коли водій автомобіля «Honda CR-V», рухався перед ним заднім ходом та скоїв наїзд на припаркований вздовж узбіччя автомобіль «Hyundai іЗО». Після наїзду перепаркувався до іншого міця. З пасажирського місця вийшов чоловік ОСОБА_2 . ОСОБА_3 йому повідомив, що бачив як сталося ДТП, на що отримав відповідь, що це не його справа. Зробив фото, записав повідомлення, що є очевидцем ДТП, зазначив номер авто, що пошкодила припаркований автомобіль, залишив свій номер звязку під двірником лобового скла водію «Hyundai іЗО». Коли відпочивав поряд в кафе бачив, як через 10 хв автомобіль «Honda CR-V» уїхав з місця ДТП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3 , а також письмовими доказами, наявними в матералах справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 829479 від 25 вересня 2024 року, в якому зазначені обставини ДТП, що мала місце 15 вересня 2024 року о 15.29 год., на просп. Володимира Івасюка, 8 в м. Київ за участю автомобіля «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка під час руху заднім ходом скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai іЗО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Схемою місця ДТП, в якій зазначено місце розташування автомобіля на проїздній частині та характер механічних пошкоджень «Hyundai іЗО»: задне праве крило, двері та поріг; протоколом огляду транспортного засобу від 25 вересня 2024 року «Honda CR-V», в якому зазначено, що при візуальному огляді виявлено механічні пошкодження у вигляді подряпини заднього бампера з лівого боку; письмовими поясненнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Заперечення захисника Косенко Н.Ю. , що характер механічних пошкоджень абох автомолів не відповідає ймовірному контакту та механізму зіткнення, суд не приймає до уваги, оскільки з огляду на спосіб паркування та взаємне розташування автомобілів на проїздній частині, маневру руху заднім ходом отримані механічні пошкодження на правій задній частині «Hyundai іЗО» могли відбутися при контакті задньою частиною «Honda CR-V». Жодних клопотань про призначення у справі судової трассологічної експертизи щодо характеру отриманих ушкоджень зі сторони захисту не надходило.

Враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 , порушень 10.9 ПДР України, а саме створення небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху під час руху транспортного засобу заднім ходом, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після зіткнення водій ОСОБА_1 , залишила місце ДТП. Що доводиться поясненнями свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не знала про пошкодження та участь її в ДТП, а тому відсутня суб`єктивна складова адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122-4 КУпАП, суд вважає неприйнятними. Факт участі в ДТП доведений зібраними доказами, та залишення місця ДТП поясненнями свідків.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру стягнення, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, суд враховує особу ОСОБА_1 , яка вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнала, вважає за необхідне піддати її адміністративному стягненню в межах санкуії статті за більш тяжке покарання у виді штрафу. Суд не вбачає підстав для позбавлення ОСОБА_5 права керування транспортним засобом, що буде пропорційним меті його застосування та узгоджуватиметься з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 130, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. в дохід держави

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2024 року.

Суддя І.С. Шролик