Провадження № 3/742/334/24
Єдиний унікальний № 742/404/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Ільченка О.І., секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем Газові мережі,

за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП,

установив:

12 січня 2024 року о 20 год. 22 хв. в с.Замістя по вул.Шевченка Прилуцького району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відеофіксацію бодікамери, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколусерії серії ААД №004864 від 12.01.2024 вбачається, що 12 січня 2024 року о 20 год. 28 хв. в с.Замістя по вул.Шевченка, 44 Прилуцького району, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, чим порушив п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було надіслано на адресу проживання останнього та яке він отримав, про що поставив свій підпис.

У відповідності до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130, ст.122-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.38 КУпАП, та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п.п.б п.8.9 ПДР).

У відповідності до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Об`єктивна сторона вказаних адміністративних правопорушень є протиправні діяння, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не виконання водієм вимоги про зупинку транспортного засобу.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність, оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема з відеозапису, який було долучено до матеріалів справи вбачається, що при розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 на запитання чому він не зупинився на вимогу працівників поліції зазначив, що він не побачив, як його зупиняли. А доказів на підтвердження вини останнього, щодо незупинки т.з .судом не встановлено та матеріали справи таких даних не містять.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: п.1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тому зважаючи на вище викладене, оцінюючи докази в сукупності, суду не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 не виконав вимоги поліції про зупинку транспортного засобу, а наявність самого протоколу не достатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 , тому суд вважає, що провадження у справі за ч.1 ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №004828 від 12.01.2024 відповідно до якого вбачається, що 12 січня 2024 року о 20 год. 22 хв. в с.Замістя по вул.Шевченка Прилуцького району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відеофіксацію бодікамери, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Даний протокол ОСОБА_1 відмовився підписати, отримати його копії та надати пояснення. Отже, протокол про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Було виписано направлення на відповідний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Згідно рапорта працівника Прилуцького РВП ГУНП також вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, останнього було відсторонено від керування ТЗ.

Крім того, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються й оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, наданим Прилуцьким районним відділом поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з якого також вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано продути прилад на місці зупинки або поїхати до лікарні на відповідне медосвідування, проте останній вагався, на запитання чи бажає це робити відповів що не знає, а потім зазначив - що мабуть ні. ОСОБА_1 намагався вирішити питання щодо нескладання відносно нього адмінпротоколу шляхом надання працівникам поліції неправомірної вигоди, в наслідок чого поклав на сидіння автомобіля 100 доларів США.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідно, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На підставі ст.321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004828 від 12.01.2024, особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке в нього було вилучено.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, особу правопорушника, його ставлення до скоєного та керуючись ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2, 283-285, 294 КУпАП, -

постановив:

Об`єднати адміністративні провадження №3/742/334/24 (єдиний унікальний №742/404/24) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та №3/742/336/24 (єдиний унікальний №742/407/24) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП в одне провадження та присвоїти спільний номер провадження №3/742/334/24 (єдиний унікальний №742/404/24).

Справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122-2 КУпАП - провадженням в суді закрити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО