Справа № 491/849/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2024 року м. Ананьїв
Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надєр Л. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 15 серпня 2022 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , студента 2-го курсу АнПАЛ, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИЛА:
За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2024 року серії ААД №477569 за ч.2 ст.126 КУпАП.
Після надходження до суду справу призначалася до розгляду на 29 жовтня 2024 року та на 14 листопада 2024 року, однак ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, причину неявки не повідомляв. Конверт з повісткою про виклик до суду повернувся з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.9).
При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зі свого боку ознайомлений з місцем розгляду справи, та що розгляд справи відбудеться Ананьївським районним судом Одеської області, оскільки про це свідчать його підписи у відповідних графах протоколу.
Крім того суду бере до уваги, що на адресу проживання ОСОБА_1 неодноразово направлялися повістки про виклик до суду, однак, як зазначалося вище, повістки не були доставлені адресату у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою, однак вказану адресу ОСОБА_1 надав при встановленні його особи працівниками поліції, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.
Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Також, суд бере до уваги, що пунктом «с» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі гарантовано право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Зі свого боку ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього вказаного протоколу, жодного разу не вжив заходів, щоб дізнатися про стан розгляду справи відносно нього, а також не подав до суду жодних клопотань щодо необхідності забезпечення захисту його прав в суді за допомогою захисника.
З диспозиції частини 1 статті 268 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, не віднесено до категорії справ, розгляд яких має здійснюватись за обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Станом на 14 листопада 2024 року від ОСОБА_1 будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, не надходило.
Таким чином, враховуючи викладене, відсутність клопотань ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, з урахуванням положень частин 1 та 2 статті 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: вище зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями правопорушника у протоколі про адміністративне правопорушення та доданими до нього на окремому бланку, витягом з ІПС «Армор», відповідно до якого ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення витягу з ІІПС МВС України «Цунамі» вбачається, що протягом року на ОСОБА_1 не було накладено адміністративне стягнення, передбачене ст.126 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Встановлено, що відповідно до положень ст.34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , при розгляді справи не встановлено.
Обставин, які б обтяжували вину ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.35 КУпАП при розгляді справи не встановлено.
При цьому, статтею 241 КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
З матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 вчинене у віці повних 16 років.
Водночас, відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином заходи впливу, передбачені ст.241 КУпАП, не є адміністративним стягненням в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які застосовуються в разі можливості виховання неповнолітнього правопорушника без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку.
У зв`язку з цим в разі застосування до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, які передбачені ст.241 КУпАП, стягнення судового збору відповідно до ст.401 КУпАП не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене, особу ОСОБА_1 та обставини скоєного ним правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, ступінь вини та майновий стан, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП та, з урахуванням положень ст.241 КУпАП, застосування до нього заходів адміністративного впливу у вигляді попередження.
Керуючись ст.ст.241, 33, 34, 35, 36, 401, 126 ч.2, 221, 283, 284 КУпАП,
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 15 серпня 2022 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та з урахуванням положень ст.241 КУпАП застосувати до нього захід адміністративного впливу у виді попередження.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Надєр Л. М.

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20___ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців „___ _________ 20__ року.