Справа №751/1417/24
Провадження №3/751/1054/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу місце роботи не повідомив, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

11.02.2024 р. о 21 год. 20 хв. в м. Чернігів, по вул. Тероборони в напрямку вул. Перемоги водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE SCENIC» /д.н.з. НОМЕР_1 /, відволікся від керування т/з, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду, а саме сніговий намет.

В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 11.02.2024 р. о 21 год. 20 хв. в м. Чернігові по вул. Тероборони 18 водій ОСОБА_1 повторно, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України, керував транспортним засобом RENAULT MEGANE SCENIC /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що стверджується зворотнім поштовим повідомленням, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлений права у разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та 124 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.02.2024 року серії ААД № 708088; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , протоколом про адміністративне правопорушення від 11.02.2024 року серії ААД № 707867 та відеозаписом до нього; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1420752 від 11.02.2024 року за ч.4 ст.126 КУпАП, рапортом командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП ДПП в Чернігівській області, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Факт керування ОСОБА_1 т/з RENAULT MEGANE SCENIC, д.н.з. / НОМЕР_1 /, підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який був безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди, а саме того, як ОСОБА_1 здійснив наїзд на кучу снігу, внаслідок чого в автомобілі був відірваний бампер, після чого останній продовжив рух, проїхавши метрів 100-150 та зупинився (з автомобіля пішов дим). З показів свідка, водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, до приїзду працівників поліції свідок притримував водія.

З дослідженого відеозапису з відео-реєстратору поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що прибувши за викликом працівники поліції виявили ОСОБА_1 , на запитання інспектора, чи вживав алкоголь, ОСОБА_1 погодився.

В подальшому ОСОБА_1 було декілька разів запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, останній категорично відмовився, при цьому поводив себе неадекватно, виражався нецензурною лайкою.

Наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, в т.ч. і виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 працівником поліції за ч.2 ст.130 КУпАП за ознакою «повторності» підтверджується постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.01.2024 р., яка набрала законної сили 16.01.2024 р.

На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколів, однак останній відмовився від дачі письмових пояснень.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності її вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

У зв`язку з вищевикладеним, суд, проаналізувавши наявні у справі матеріали в їх сукупності, приходить до переконання, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п.п.2.5, 2.3 «Б» ПДР.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.2 ст.130 та ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, згідно зі ст.34,35 КУпАП, суд не вбачає.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями КУпАП, санкція ч.2 ст.130 КУпАП є найбільш суворою, тому суд при накладенні адміністративного стягнення вважає за необхідне застосувати санкцію ч.2 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 (три) роки.

Враховуючи, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі, а саме: ОСОБА_3 , що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ, підстав для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу - суд не вбачає.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.23, 24,33,40-1, 124 , ч.1 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

-за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов