П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.11.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.08.2024 о 14 год. 53 хв. на перехресті вул. Степана-Бандери Антоновича у м. Львові, керуючи автомобілем «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 1.5; 2.3.б; 8.7.3.е; 16.1 ПДР України, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111653 від 13.08.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.08.2024, справа передана для розгляду судді Кушнір Б.Б.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово, зокрема на 04.09.2024, 17.09.2024, 14.10.2024 та 11.11.2024.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні 04.09.2024 вину не визнав, заперечив викладенні дані у протоколі про адміністративні правопорушення та вказав, що він, керуючи автомобілем «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух на зелений сигнал світлофора, однак, не мав можливості проїхати перехрестя, оскільки автомобіль, який їхав перед ним, повертав праворуч. Зазначив, що водій транспортного засобу «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 мав можливість уникнути ДТП. Відтак просив закрити відносно нього дану справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи було відкладено на 17.09.2024 у зв`язку поданням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 та виклику потерпілого ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні 17.09.2024 свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона 13.08.2024 була пасажиркою транспортного засобу марки «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Проїзд перехрестя вул. Степана-Бандери Антоновича у м. Львові водій ОСОБА_1 здійснив саме на зелений сигнал світлофора. Після чого сталось ДТП між автомобілями.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні 17.09.2024 пояснив, що в даному ДТП є вина ОСОБА_1 , оскільки останній здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з його автомобілем «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 . Дані факти також підтверджуватися відеозаписами з місця ДТП та показами свідка ОСОБА_4 . Тому просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого 124 КУпАП. Розгляд справи було відкладено на 14.10.2024 у зв`язку з заявленими клопотаннями потерпілого про можливість надання часу для долучення відеозаписів з місця ДТП та для виклику свідка ОСОБА_4

03.10.2024 до матеріалів справи потерпілим долучено диск з двома відеозаписами з місця ДТП.

В судовому засіданні 14.10.2024 за участі ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_3 було оглянуто відеозаписи з місця ДТП та кожним з учасників надано свої пояснення до вказаних записів.

14.10.2024 розгляд справи було відкладено на 11.11.2024 у зв`язку неявкою свідка ОСОБА_4 .

При цьому, дата та година наступного судового засідання - 11.11.2024, судом погоджена з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисником та потерпілим.

Згідно ч.1 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, положеннями ст.268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Дуда П.В. в судове засідання 11.11.2024 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.268 КУпАП. При цьому вказана дата та година судого засідання була погоджена з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисником та потерпілим.

Разом з тим, ОСОБА_1 та його захиснику Дуді П.В. було достатньо часу на реалізацію їхніх прав, надано можливість надати суду пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів щодо спростування складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111653 від13.08.2024.

09.11.2024 з використання сервісу «Електронний суд» по справі адвокат Дуда П.В. подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю іншому суді, та повідомив, що ОСОБА_1 не в змозі прибути у вказаний час до суду, оскільки 07 листопада 2024 року був госпіталізований в КНП ЛОР «Центр легеневого здоров`я» із діагнозом гостра пневмонія (направлення на госпіталізацію № 2687-1592-3194-2700). Просив відкласти судове засідання у справі № 465/6680/24 на інший час, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 перебуватиме на стаціонарному лікуванні мінімум 10 календарних днів. Натомість до даного клопотання будь-яких підтверджуючих доказів, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні не долучено.

Суддя розцінює дане клопотання як зловживання захистом своїми процесуальними правами та з метою затягування розгляду даної справи. При цьому, враховано тривалість розгляду справи (28.08.2024-11.11.2024), факт їх неявки в судове засідання, час та дата проведення якого погоджений, зокрема, із представником ОСОБА_5 , та подання по справі клопотання про відкладення розгляду справи, задоволення якого призведе до неможливості притягнення особи до відповідальності, оскільки строки притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП спливають 12.11.2024.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, на переконання судді, право ОСОБА_1 на захист у даному випадку не буде порушено.

Суддя також враховує, що чергове відкладення розгляду справи за подією, яка мала місце 13.08.2024, матиме наслідком сплив встановлених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. Тому зволікання із розглядом справи у цьому випадку матиме наслідком уникнення особою відповідальності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Так, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо її прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, а також враховуючи, що подальше перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст.ст. 38, 277 КУпАП, а тому відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи завершено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Дуди П.В., які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, за наявними в ній матеріалами.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні 11.11.2024 просив провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його представника, просив допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 як безпосереднього учасника ДТП, а також просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненому правопорушенні, передбаченому 124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні 11.11.2024 свідок ОСОБА_4 показав, що він був свідком ДТП між водіями автомобілів «RENAULT» та «AUDI». Зазначив, що він зупинився перед світлофором по вул. Степана Бандери в напрямку вул. Русових у м.Львові. Інший учасник ДТП був в автомобілі «RENAULT», їхав навпроти нього і через перехрестя в середньому ряді не зупинився і проїхав на червоний сигнал світлофора. Даний висновок він робить через те, що світлофори по яких проїжджали водій «RENAULT» та його автомобіль були синхронізовані, зазначає, що з його сторони дороги люди вже почали переходити дорогу на зелений сигнал світлофора для пішоходів. Він на місці ДТП зупинився і запропонував надати відео з відеореєстратора потерпілому.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали та долучені відеозаписи з місця події, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП, адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, атомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З огляду на те, що вказана норма закону є бланкетною та відсилає до Правил дорожнього руху, суд першої інстанції під час розгляду справи повинен встановити чи порушив вимоги Правил дорожнього руху водій, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, а також суть правопорушення.

Окрім того, склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та наслідками.

Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

При цьому, вказані обставини повинні бути підтвердженні доказами, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 8.7.3.е) Правил дорожнього руху передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Пунктом 16.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Письмовим поясненням ОСОБА_1 від 13.08.2024 та наданими ним в суді, а також показам свідка ОСОБА_2 суд не дає віри, оскільки вони спростовуються зібраними по справі матеріалами та фактичними даними.

Разом з тим, суддя критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 та не бере їх до уваги, оскільки вони знайомі між собою, відповідно є зацікавленою особою по справі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111653 від 13.08.2024;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.08.2024, на якій відображено місце події, та місце зіткнення транспортних засобів, дорожня обстановка;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 13.08.2024;

- відеозаписами з місця ДТП, долученим до матеріалів справи, які були досліджені в судовому засіданні судом за участю учасників процесу, на яких зафіксована дорожня обстановка та обставини ДТП;

- показами свідка ОСОБА_4 у суді;

- усними поясненнями потерпілого ОСОБА_3 у суді.

Зокрема, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами підтверджується, що автомобіль «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 виїхав з вул. Степана Бандери на перехрестя вул.Степана Бандери та вул. Антоновича у м.Львові в крайній лівій смузі. Під час його виїзду на перехрестя для автомобілів, які здійснювали рух по вул. Степана Бандери навпроти, тобто паралельно до його напрямку руху, був увімкнений забороняючий червоний сигнал світлофора, тому всі автомобілі по вул. Степана Бандери у м.Львові стояли, а пішоходи розпочали перехід вул.Степана Бандери на зелений сигнал світлофора для пішоходів.

Також вказаними відеозаписами підтверджено, що автомобіль «RENAULT» під керуванням ОСОБА_1 здійснив виїзд на вказане перехрестя вже після увімкнення зеленого сигналу світлофора для автомобілів, які виїжджали на перехрестя з вулиці Антоновича у м.Львові, зокрема, для автомобіля «AUDI» під керуванням ОСОБА_3 , що підтверджує факт проїзду ОСОБА_1 перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчиненняОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111653 від 13.08.2024 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Таким чином, на основі наявних в матеріалах справи доказів встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Оцінюючи вищевказані докази, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Крім цього, обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605,60 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кушнір Б.Б.