П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.11.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Марків Ю.С. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №020325 від 10.09.2024, ОСОБА_1 , 17.08.2024 року близько 16 год. 40 хв., перебуваючи за адресою - АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого батька гр. ОСОБА_2 , а саме виражалася грубою нецензурною лексикою, словесно погрожувала.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №020219 від 10.09.2024, ОСОБА_1 , 19.08.2024 року близько 17 год. 00 хв., вчинила насильство у сім`ї, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме виражалася грубою нецензурною лайкою, словесно погрожувала свому батькові гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого могло бути чи було завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілого.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №020326 від 10.09.2024, ОСОБА_1 , 29.08.2024 року близько 13 год. 30 хв перебуваючи за адресою - АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого батька гр. ОСОБА_2 , а саме виражалася грубою нецензурною лексикою, словесно погрожувала

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнала. Пояснила, що вона не вчиняла відносно свого батька домашнього насильства. Окрім цього, надала суду для огляду у судовому засіданні відеозапис, згідно з яким саме її батько ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою по відношенню до неї.

Потерпілий ОСОБА_2 в судові засідання 01.10.2024, 22.10.2024 та 12.11.2024 не з`явився, хоча й щоразу належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення таких шляхом скеруваннях судових повісток про виклик до суду SMS-повідомленнями, а також шляхом скерування таких засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №806, №776, №962, №492, №420, №271, №520, №601 та №636.

Належність повідомлення потерпілого шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду на адресу: АДРЕСА_1 , свідчить зазначення такої самим потерпілим у письмових поясненнях, оскільки такі містять його особисті підписи.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила). Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих правил (пункт 94 правил). Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, вислухавши думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки до суду надійшли три справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то суддя об`єднує справи №465/7217/24, №465/7220/24 та №465/7222/24 в одне провадження та присвоює №465/7217/24.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №020325 від 10.09.2024, серії ВАВ №020219 від 10.09.2024 та серії ВАВ №020326 від 10.09.2024, складених відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, їй у вину ставляться вчинення домашнього насильства за тих обставин, що вона 17.08.2024 року близько 16 год. 40 хв., 19.08.2024 року близько 17 год. 00 хв. та 29.08.2024 року близько 13 год. 30 хв. вчиняла домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого батька гр. ОСОБА_2 , а саме виражалася грубою нецензурною лексикою та словесно погрожувала потерпілому.

Слід враховувати, що суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктивна сторона складу ч. 1 ст. 173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису подій, які мали місце 17.08.2024, 19.08.2024 та 29.08.2024 вбачається, що мав місце побутовий конфлікт, в ході якого потерпілий ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою.

Проте, з матеріалів провадження, пояснень ОСОБА_1 , а також вищевказаного відеозапису, не вбачається, що дії ОСОБА_1 могли завдати потерпілому ОСОБА_2 чи завдали йому психологічної шкоди, встановлення настання якої є обов`язковим.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 працівником поліції було порушено вимоги ст.255 КУпАП та не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, до матеріалів справи не додано достатніх доказів його вчинення, зокрема, фотофіксацію та відеофіксацію, тощо.

Окрім цього, в судове засідання 12.11.2024 викликався свідок ОСОБА_2 шляхом скерування судових повісток про виклик до суду SMS-повідомленням на його контактний номер телефону, який вказаний ним у письмових поясненнях, а також шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №555, №652 та №628.

Разом з тим, свідок, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в таке для надання пояснень не з`явився.

У силу приписів ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом.

Таким чином, у ході судового розгляду даної справи не встановлено в діях вчинених ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 усіх обов`язкових ознак складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та доказів щодо наявності саме домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 по відношенню до її батька, що свідчить про відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу цього правопорушення.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що порушені відносно ОСОБА_1 провадження у справах про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7-9, 174, 247, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи №465/7217/24, №465/7220/24 та №465/7222/24 в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи №465/7217/24.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Марків Ю.С.