Номер провадження: 33/813/671/24
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Данилюка А.Б., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Данилюка А.Б. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Встановлено, що 20 жовтня 2023 року, о 23 годині 15 хвилини, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування без державного номерного знаку, по вул. Розкидайлівській у м. Одесі, не маючи право керування таким транспортним засобом, яке вчинив повторно протягом року, постанова ЕАР №6095053 від 29.10.2023р., чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Данилюк А.Б. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Renault Logan» 20.10.2023 та сторона обвинувачення не надала доказів такого керування. Вказує, що стороною обвинувачення до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення не надано відеозаписи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Данилюка А.Б., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 20 жовтня 2023 року, о 23 годині 15 хвилини, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування без державного номерного знаку, по вул. Розкидайлівській у м. Одесі, не маючи право керування таким транспортним засобом, яке вчинив повторно протягом року, постанова ЕАР №6095053 від 29.10.2023р., чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: довідкою УПП в Одеській області про отримання (неотримання) ОСОБА_2 посвідчення водія, згідно якої, посвідчення було здано на зберігання, довідкою т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойка М. про наявність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що станом на 20.10.2023р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7725344 від 13.09.2023р. до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Доводи представника ОСОБА_3 про те, що постанова серії ЕАТ №7725344 від 13.09.2023 є неналежним доказом, оскільки в матеріалах справи нема її оригіналу, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься завірена копія постанови серії ЕАТ №7725344 від 13.09.2023 (а.с. 6) та довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 20.10.2023 року, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме 13.09.2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7725344 та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с. 5).

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяких зауважень та застережень відносно цього не вказав.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п. 2.1а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання представника на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Данилюка А.Б. - залишити без задоволення.

Постановусудді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов