Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., захисника-адвоката Кричфалушія І. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/777/23, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Козачука І. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2023.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації на користь держави транспортного засобу марки «Mercedes», моделі «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.
Під час проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, було встановлено, що 17.02.2022 через пункт пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці, громадянином України ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «Mercedes», моделі «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , у митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів».
Станом на 27.06.2023 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.
Звернень на митницю щодо поломки легкового автомобіля марки «Mercedes», моделі «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 громадянином України ОСОБА_1 здійснено не було.
Згідно з інформацією, отриманої з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного марки «Mercedes», моделі «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , становить 4990 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 27.06.2023 складає 199219 грн 76 коп.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Казачук І. В. просить скасувати постанову судді від 16.10.2023 та провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на наявність форс мажорних обставин, які зумовлені військовою агресією Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану 24.02.2022 та перешкодили ОСОБА_1 , як військовозобов`язаному, вивезти автомобіль за межі митної території України. Окрім того, вказує, що транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 перевищив строк перебування автомобіля в Україні з незалежних від ОСОБА_1 причин, оскільки, окрім введення в Україні воєнного стану, автомобіль технічно несправний, на підтвердження чого він надав суду акт огляду транспортного засобу. Також захисник посилається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який підтверджує, що війна є досить специфічною та непередбачуваною форс-мажорною обставиною в контексті її масштабів, тривалості та наслідків і зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Вказує на те, що лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП) від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. є належним підтвердженням наявності обставин непереборної сили під час дії воєнного стану.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Крічфалушія І. І., який частково підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю й оголосити йому усне зауваження, представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника-адвоката Казачука І. В. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, було встановлено, що 17.02.2022 через пункт пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці, громадянином України ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «Mercedes», моделі «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , у митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів». Станом на 27.06.2023 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «Mercedes», моделі «Sprinter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За приписами до ч. 2 ст. 380 МК України: транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів, та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Згідно ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 по справі № 804/401/17.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності в діяхОСОБА_1 складу правопорушення щодо перевищення встановленого строку ввезення відповідного транспортного засобу, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки від моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України 17.02.2022, і до моменту виявлення адміністративного правопорушення та оформлення протоколу про порушення митних правил, - 27.06.2023, такий за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з порушенням строку, встановленого ст. 380 МК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Астей» Закарпатської митниці Кужальний М. О., який склав протокол про порушення митних правил, був упередженим при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , що у нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.
Доводи захисника-адвоката Козачука І. В. про те, що перевищення строку тимчасового ввезення відбулося у зв`язку із обставинами непереборної сили у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, то з цих обставин апеляційний суд зазначає наступне.
Під обставинами непереборної сили відповідно до пункту «а» частини 4 статті 263 МК України розуміються стихійне лихо (пожежа, повінь тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю, інші надзвичайні та невідворотні за даних умов події.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з частиною 3 статті 120 МК України підтвердження факту знищення товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили має відбуватися відповідно до розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму,
На врегулювання відповідних питань актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику прямо вказується в МК України.
Зокрема, у відповідному розділі Порядку аварія розглядається як небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.
Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
При цьому, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.
За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.
З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч. 1 ст. 460 МК України можливе за наступних умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.
Саме по собі, введення на території України воєнного стану, не свідчить про автоматичне звільнення сторони зобов`язання від відповідальності за невиконання її обов`язку. Необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.
Верховний Суд у постанові від 01.06.2021 в справі № 910/9258/20 та у постанові від 09.11.2021 в справі № 913/20/21 наголосив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для застосування відносно ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, відсутні.
Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку до митниці не надано.
Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб у встановлений термін і не міг виїхати за кордон, внаслідок настання форс мажорних обставин, а саме, введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану слід визнати необгрунтованими, що захисником-адвокатом Крічфалуші І. І. в суді апеляційної інстанції не заперечувалось.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Суд апеляційної інстанції враховує фактичні обставини справи, зокрема те, що діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоча і містить у собі всі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.
При цьому, апеляційним судом враховується і те, що ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб 17.02.2022 на строк 60 днів, який в подальшому, ще до спливу строку вивезення, у зв`язку із складною поломкою перебував на ремонті з 01.04.2022 до 10.10.2022, що стверджується актами від 01.04.2022 та 10.10.2022, а також те, що ОСОБА_1 через неможливість особисто вивезти транспортний засіб за межі митної території України звернувся з заявою до митного органу з проханням надання дозволу на його вивезення громадянкою ОСОБА_3 та 26.06.2023 намагався особисто вивезти транспортний засіб за межі митної території України, однак рішенням прикордонної служби йому відмовлено у перетинанні державного кордону України.
Крім того апеляційний суд приймає до уваги і те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, яке в даному випадку явно не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також зобов`язання ОСОБА_1 за наслідками апеляційного розгляду негайно вивезти автомобіль за межі митної території України, що підтвердив в судовому засіданні захисник-адвокат Кричфалушій І. І., а тому апеляційний суд вважає за необхідне на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідності за малозначністю правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням із закриттям справи про порушення митних правил, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
За таких обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката Казачука І. В. підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Казачука І. В. задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2023 щодо ОСОБА_4 , - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_4 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за малозначністю й оголосити йому усне зауваження, а провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП закрити.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя