№ 207/2034/24
№ 3/207/887/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року суддя Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області І.М. Юрченко, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ВП № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює (пенсіонер), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 24.03.2024 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно онука ОСОБА_2 , в ході якого погрожував йому фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Уповноваженою посадовою особою, яка складала протокол про вчинення адміністративного правопорушення до суду не доставлений та не повідомлено суд про причини недоставки правопорушника в судове засідання.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за цією нормою настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 595909 від 24.03.2024 року не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, до протоколу не додано інших доказів, які доводять провину правопорушника, або належним чином завірені їх копії, не надано пояснення свідків.

З протоколу серія ВАВ № 595909 від 24.03.2024 року та доданих до нього матеріалів неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази, що в результаті дій ОСОБА_1 могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Обов`язок збирання доказів провини правопорушника покладено на орган, який склав протокол.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не вчиняв фізичного та психологічного насильства відносно свого онука, а мала місце звичайна побутова сварка, яку не можна розцінювати, як насильство у сім`ї, таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не підтверджена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях не вбачається ознак складу цього правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин, провадження по справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 256, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко