Справа 688/759/24
№ 3/688/349/24
Постанова

Іменем України

01 березня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від в.о. начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , ФОП (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 19 травня 2021 року органом 6831, РНОКПП НОМЕР_2 ),

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем та здійснюючи свою діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , порушила встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: 30 січня 2024 року о 13 год. 20 хв. реалізувала електрочайник марки «Grunhelm Eks -2020», об`ємом 1,8 л за ціною 390 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій з подальшим ненаданням особі, яка отримала товар, розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму покупки проведених розрахункових операцій, що було виявлено при проведені фактичної перевірки 30 січня 2024 року о 13 год. 39 хв. за місцем здійснення її господарської діяльності. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону Украни «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами) від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, своїм процесуальним правом не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у її відсутності не надавала, своєї позиції щодо обставин вчинення правопорушення, передбаченго ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, не висловила.

Суд зауважує, що практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких обставин, визнаю можливим розгляд справи провести без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунку у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО) та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На виконання вимог Податкового кодексу та вищевказаного Закону Міністерством фінансів України наказом № 13 від 21 січня 2016 року затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядок подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форму № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок).

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів передбачає, зокрема, обов`язкові реквізити фіскального чеку, до яких віднесено в тому числі цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Пунктом 1 та 2 ст. 3 Розділу ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР із змінами та доповненнями визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №432/10/22-01-02-05 від 30.01.2024 року, складеного уповноваженою особою, даними акту фактичної перевірки від 30.01.2024 року, якими зафіксовано факт вчинення правопорушення.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

З огляду на наведене вище, вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані та її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, доведено належними і допустимими доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових порушень в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, 155-1 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК