Справа № 643/1288/24
Провадження № 3-зв/643/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заяву адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Олійника Олександра Олександровича у справі № 643/1288/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

В провадженні Московського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Олійник О.О.) перебуває адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (справа 643/1288/24).

10.03.2024 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Моісеєнко О.М. подана заява, в якій остання просить відвести суддю Олійника О.О. від участі у даній справі.

В обґрунтування відводу зазначено, що 15.02.2024 року захисником Моісеєнко О.М. при ознайомленні з матеріалами справи на а.с.1 виявлено помітку "вживав", "відео+", яка була вже записана на протоколі до того, як захисником були надані заперечення до суду та пояснення і докази відсутності винуватості ОСОБА_1 . Також в матеріалах справи відсутнє відео щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , його нібито відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні результати газоаналізатора «Drager Alcotest» та/або акт медичного огляду та медичний висновок, які б доводили, що ОСОБА_1 "вживав" або наявне "відео", яке доводило факт відмови від проходження огляду. Тому захисник Моісеєнко О.М. вважає, що примітку вже було зроблено в суді та суд без розгляду справи по суті вже визначив для себе результати розгляду справи. Крім того, дослідивши Єдиний державний реєстр судових рішень, а саме розглянуті за 2023 рік суддею Олійником О.О. адміністративні справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником було виявлено 44 адміністративні справи та відсутність будь-яких позитивних рішень на користь будь-якої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, можна стверджувати про негативне суб`єктивне ставлення судді Олійника О.О. до даної категорії справ, що суперечить п. 1 ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів".

Заяву про відвід розподілено в провадження судді Крівцова Д.А.

Захисник Моісеєнко О.М. у судовому засіданні 14.03.2024 року заяву про відвід судді Олійника О.О. та викладені в ній доводи підтримала в повному обсязі.

Суддя Олійник О.О. у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглянути заяву про відвід без його участі. Зазначив, що будь-якого упередженого ставлення до учасників даної справи або до розгляду даної категорії справ не має. Доводи, наведені в заяві про відвід, вважає безпідставними. Просив вирішити питання про відвід на розсуд суду.

Вирішуючи заявлений відвід, суд керується таким.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Питання відводу судді не врегульовано нормами КУпАП.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

На необхідності застосування аналогії права під час вирішення питання щодо можливості заявлення самовідводів та відводів у справах про адміністративні правопорушення, наголошувала Вища рада правосуддя України.

В п. 4 Рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи наведене, суд застосовує аналогію кримінального процесуального законодавства, яке є найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права.

Перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 277/599/15-к, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

З доводів заяви захисника Моісеєнко О.М. вбачається, що вона фактично посилається на інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді Олійника О.О. (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Оцінюючи доводи захисника щодо наявності вищезазначеного рукописного тексту в матеріалах справи, суд виходить з такого.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 077817, який складений відносно ОСОБА_1 , містяться виконані олівцем рукописні записи «вживав» та «відео». Після слова «відео» міститься рукописний запис, зовнішнє схожий на «-1». Згідно доводів захисника, це знак «+».

Насамперед суд зауважує, що будь-яких даних, які б свідчили, що вказані рукописні записи виконаний працівниками суду, у тому числі суддею Олійником О.О., суду не надано.

Навіть якщо припустити, що вказані рукописні записи виконані працівниками суду, у тому числі суддею Олійником О.О., та що слово «вживав» використано в контексті вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 , вказані обставини не можуть бути підставою для відводу головуючого судді з огляду на таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, факт вживання або невживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв не відноситься до предмету доказування в даній справі та не має правового значення для вирішення питання щодо наявності або відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, факт наявності вказаних рукописних записів в протоколі про адміністративне правопорушення не може свідчити про будь-які попередні висновки працівників суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з приводу якого складений протокол про адміністративне правопорушення (якщо припустити, що записи виконані в суді та стосуються вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв).

Доводи захисника щодо відсутності в матеріалах справи відеозапису огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , його нібито відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутності результатів газоаналізатора «Drager Alcotest» та/або акту медичного огляду та медичного висновку, які б доводили, що ОСОБА_1 "вживав" або наявності "відео", яке доводило факт відмови від проходження огляду, не можуть бути підставою для відводу судді Олійника О.О. з огляду на таке.

В межах вирішення заявленого відводу у судді, який його розглядає, відсутні підстави надавати оцінку по суті наявним у матеріалах справи доказам в контексті того, чи підтверджують або не підтверджують вказані докази наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки вказані питання відносяться до виключної компетенції суду, який розглядає справу по суті. При цьому, як вже зазначено судом, факт вживання або невживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, виходячи із пред`явленого йому обвинувачення, не має правового значення для вирішення даної справи (у автономному значенні терміну «обвинувачення», оскільки Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень, зокрема правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Оцінюючи доводи захисника відносно того, що протягом 2023 року суддею Олійником О.О. було вирішено 44 справи вказаної категорії, в яких відсутні позитивні рішення на користь осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, суд керується таким.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналіз законодавства України свідчить, що ухвалення позитивних для тієї чи іншої категорії осіб судових рішень не відноситься до завдань суду, адже це вочевидь свідчило б про необ`єктивність та упередженість суду.

Крім того, в п. 15, 16 ухвали від 15.09.2022 у справі № 201/10234/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що «висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує».

Ураховуючи вищенаведене, правова позиція судді Олійника О.О., висловлена під час розгляду інших справ про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для його відводу в даній справі.

Інших обставин, які б свідчили про можливу упередженість судді Олійника О.О. під час розгляду даної справи, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відвід судді Олійника О.О.

Керуючись ст. 284, 287, 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Олійника Олександра Олександровича у справі № 643/1288/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Крівцов