ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Овчаренка С.М., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що 31 жовтня 2023 року о 09:40 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Королеви Єлизавети-ІІ (Глінки) в м.Дніпро, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат склав 0,98 ‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, так як останній не керував автомобілем, а транспортний засіб був припаркований. При цьому відповідно до відеозапису ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння. Разом з цим, в судовому засіданні ОСОБА_1 не приймав участі, тому висновки суду з цього приводу не відповідають дійсності. Захисник вказує, що диск з відеозаписом не може бути доказом, так як він не завірений цифровим підписом, та не відображає всіх подій. Рапорт працівника поліції не можу бути доказом. Під час складання матеріалів порушено права, передбачені ст. 268 КУпАП, щодо надання пояснень, ознайомлення з матеріалами та інші.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення, що ОСОБА_1 керував автомобілем пройшов огляд з позитивним результатом, який підписаний без зауважень; відеозаписом відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем, під час спілкування з водієм було встановлено відсутність категорії В на право керування транспортними засобами, в подальшому працівники поліції встановили ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольні напої на передодні ввечері, було запропоновано пройти огляд водій не заперечував, пройшов було отримано результат 0.98 % алкоголю, проти результату ОСОБА_1 не заперечував; актом огляду особи; чеком приладу Драгер, який підписав ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про не доведення факту керування апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки на відеозаписі ОСОБА_2 не заперечував факту керування. Окрім цього працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 не має категорії В на право керування транспортними засобами.

Ознаки сп`яніння працівниками поліції були встановлені під час розмови з ОСОБА_1 , який повідомив, що вживав алкоголь на передодні ввечері.

Даних, що ОСОБА_1 не приймав участі в суді І інстанції, а такі висновки суду не відповідають дійсності не знайшли свого підтвердження, оскільки таких даних до апеляційної скарги не надані, а не довіряти викладеним обставинам в рішенні суду І інстанції апеляційний суд не знаходить підстав.

На переконання апеляційного суду наявний в матеріалах справи відеозапис є належним доказом, він не суперечить іншим доказам, а навпаки доповнює їх, тому є допустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_1 теж не знайшли підтвердження, в протоколі таких даних не зазначено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Овчаренка С.М. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький