ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1580/22

Провадження № 33/4820/4/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Селезньової М.Д., Плюти В.С., захисника Яворської В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Яворської В.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 10.01.2022 року о 00 годині 43 хвилин в м.Хмельницькому, по вул.Кам`янецька, 151, керуючи автомобілем марки «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобіля, не вжив усіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого транспортний засіб здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль марки «Mitsubushi outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 15.12 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП завдано матеріальних збитків.

Крім того, 10.01.2022 року о 00 годині 43 хвилин в м.Хмельницькому, по вул.Кам`янецька, 151, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із ротової порожнини, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Яворська В.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що грубо порушує процесуальні та матеріальні права ОСОБА_1 , оскільки судом першої інстанції допущено неповне і упереджене з`ясування фактичних обставин по справі та не досліджено докази, які мають важливе значення для правильного вирішення справи, а саме суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 процесуального права надати свої пояснення, під час розгляду справи та долучити до матеріалів справи інші письмові належні та допустимі докази відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,130 КУпАП, не доведено наявними у матеріалах справи протоколами, також в матеріалах справи відсутні й інші належні та допустимі докази.

Так, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на відео (яке наявне в матеріалах справи) не вбачається, що працівники поліції озвучують ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд у медичному закладі, що є обов`язковим.

В матеріалах справи не має відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис на місці події.

Апелянт звертає увагу на те, що працівниками поліції було порушено вимоги пункту 7 Інструкції оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліцій затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, відповідно до якого не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться протоколу про адміністративне правопорушення. Так, зміст протоколу важко прочитати та зрозуміти суть викладеного через численні виправлення і закреслення.

Окрім того, поліцейські, при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння порушили встановлений законом порядок його проведення, не відобразивши такий огляд у змісті протоколу, що призвело до грубих порушень, в тому числі, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проходити огляд на алкогольне сп`яніння, на місці складання протоколу, ОСОБА_1 ніхто не пропонував і направлення до медичного закладу для проходження такого огляду йому ніхто із працівників поліції на місці не вручав. Доказів зазначеного матеріали справи не містять.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Яворська В.М. просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апелянт стверджує, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на відео, яке знаходиться у матеріалах справи, не зафіксовано, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 в`їхав в службове авто працівників поліції, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутня схема ДТП, яка на думку захисника, не складалась і не підписувалася ОСОБА_1 , що позбавило останнього викласти свої заперечення чи зауваження до змісту такої.

Апелянт зазначає, що пояснення ОСОБА_1 , який стверджував, що автомобіль працівників поліції в`їхав у його власний транспортний засіб, не були спростовані належними та допустимими доказами.

Крім того, матеріали справи не містять висновків експерта чи спеціаліста про те, що саме ОСОБА_1 спричинено шкоду службовому автомобілю поліції, та не долучено розрахунків (кошторисів) вартості відновлення спричинених пошкоджень.

Захисник вважає, що суд першої інстанції, при визнанні винним ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП, не дотримався вимог ст.ст. 245,252,280,283 КУпАП, тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130КУпАП.

Заслухавши захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ст.124 КУпАП передбачено, що за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна наступає відповідальність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Так з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 порушивши вимоги п.11.10ПДР, був зупинений працівниками поліції, які в ході спілкування виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Окрім того, ОСОБА_1 , здійснив зупинку автомобіля, не вживши усіх заходів, чим допустив його самовільний рух, в результаті чого той здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль (марки «Mitsubushi outlander», д.н.з. НОМЕР_2 ). При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Отже, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме даними:

-протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №049349, серії ААБ №049147 від 10.01.2022 року;

-пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 10.01.2022 року про те, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку;

-рапорту інспектора взводу 1 роти з БУПП в Хмельницькій області І.Матвєєва від 10.01.2022 року, з якого слідує, що було зупинено автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення п.11.10ПДР та виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, який допустив зіткнення автомобіля «Skoda Rapid» з службовим автомобілем «Mitsubushi outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , які в результаті ДТП отримали пошкодження,

-схеми наслідків ДТП від 10.01.2022 року, на якій зображено місце зіткнення транспортних засобів, дорожні знаки, розташування автомобілів після ДТП;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі він відмовився ;

-направлення на огляд в медичному закладі водія ТЗ, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів направлявся на зазначений огляд;

-відеозаписів з місця події, якими підтверджуються фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.15.12 ПДР та вчинені правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП і вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

З переглянутого апеляційним судом відеозаписів вбачається, що транспортний засіб «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції по причині порушення водієм п.11.10ПДР. Під час спілкування з працівниками поліції, які виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, останнім було здійснено зупинку автомобіля, та не вжито усіх заходів, чим допущено його самовільний рух, в результаті чого той здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль (марки «Mitsubushi outlander», д.н.з. НОМЕР_2 ). Після чого, працівниками поліції водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, у встановленому законом порядку, але останній відмовився від проходження запропонованого огляду.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив, що у встановлений день, час та місці транспортний засіб «Skoda Rapid» був зупинений за порушення п.11.10ПДР. Поліцейський ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля, щоб показати водію відеозапис на підтвердження, порушення ним ПДР. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, невідповідну поведінку даній обстановці. В той момент, транспортний засіб «Skoda Rapid» почав котитись та зіткнувся з службовим автомобілем поліції, який був припаркований позаду автомобіля «Skoda Rapid». За таких обставин, вони викликали екіпаж працівників поліції для складання відповідних документів та фіксування ДТП і його наслідків.

Свідок ОСОБА_5 , в суді апеляційної інстанції, підтвердив показання свідка ОСОБА_4 , крім того вказав, що підійшовши до транспортного засобу «Skoda Rapid», за кермом якого перебував ОСОБА_1 , повідомив причину зупинки даного транспортного засобу та попросив пред`явити документи водія, на що останній не відреагував. Після чого ОСОБА_1 намагався переключити передачу в автомобілі, в результаті чого його автомобіль скотився, зіткнувшись із службовим автомобілем працівників поліції, який отримав механічні пошкодження.

Наведені вище докази, зокрема відеозапис з місця події та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є належними та допустимими і, в сукупності, підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до посилань в апеляційній скарзі захисника Яворської В.М., відповідно до яких, ОСОБА_1 , у вказаний день, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, оскільки такі спростовуються переглянутим судом відеозаписом, з якого убачається, що ОСОБА_1 неодноразово працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, та його неоднозначна відповідь та невідповідна поведінка були розцінені, як відмова від проходження запропонованого огляду.

Крім того, з даних протоколів про адміністративні правопорушення, актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу, слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі та від підпису в них, підстав для сумнівів щодо даних доказів у суду не має.

Доводи сторони захисту про порушення судом першої інстанції вимог ст. 286 КУпАП відхиляються, так як із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 та його захисник будучи своєчасно сповіщеними про місце та час розгляду справи, до суду не з`явилися, при цьому про причини неявки захисник не повідомила, подала копії документів про те, що ОСОБА_1 отримав сповіщення та припис про прибуття на військову службу, та заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Частина 2 ст. 268 КУпАП містить вичерпний перелік статтей, а саме ч. 1 ст. 44, ст.ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, ч. 3 ст. 178, ст.ст. 185, 185-1, ст.ст. 185-7, 187 КУпАП, під час розгляду яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За викладених обставин, суддя обґрунтовано розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, за наявними в матеріалах справи доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 12, ч.1 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

При розгляді справи стосовно ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду, з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

В апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 , як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами. Його захист здійснювався захисником ОСОБА_6 , яка приймала участь в судових засіданнях, подавала докази та давала пояснення на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 , тому доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист, не заслуговують на увагу.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що з відеозапису не вбачається які ознаки алкогольного сп`яніння виявили працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями працівників поліції та відеозаписом з місця події, з якого вбачається поведінка ОСОБА_1 , яка не відповідала обстановці, а також виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

Запропонований огляд ОСОБА_1 відповідав вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і підстав ставити під сумнів його законність не вбачається.

Відсутність в матеріалах провадження інформації про технічні засоби, за допомогою яких було зафіксовано вказану подію, не спростовують вину ОСОБА_1 , в інкримінованих йому правопорушеннях. Окрім того, з відеозаписів вбачається, що вони зафіксовані відеореєстратором службового автомобіля та нагрудними камерами працівників поліції, що передбачено діяючим законодавством та інструкціями при виконання працівниками поліції службових обов`язків.

Порушення працівниками поліції вимог пункту 7 Інструкції оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліцій затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, на які є посилання в апеляційній скарзі захисника, а саме зміст протоколу важко прочитати та зрозуміти суть викладеного через численні виправлення і закреслення, з огляду на зміст вказаних протоколів, є безпідставними, так як вони є читаними та не містять будь-яких виправлянь та закреслень.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 , при складанні протоколів про адміністративні правопорушення мав до них зауваження та заперечення.

Щодо апеляційних посилань сторони захисту на те, що в матеріалах справи відсутні схема ДТП та направлення на огляд водія транспортного засобу, що свідчить про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та останній не підписував схему ДТП, апеляційним судом відхиляються, так як в матеріалах справи наявні схема ДТП (а.с.10,19) та направлення (а.с.28) , що спростовує такі посилання апелянта.

Апеляційні твердження захисника з приводу того, що на відеозаписах з місця події не зафіксовано факт ДТП, позбавлені підстав та спростовуються відеозаписом, який зафіксовано на відео реєстратор службового транспорту працівників поліції.

Відсутність висновків експерта про спричинення шкоди службовому автомобілю працівників поліції та розрахунків вартості відновлення такого у матеріалах справи, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, оскільки кваліфікуючою ознакою даного правопорушення є наявність механічних пошкоджень, внаслідок порушення ПДР, які підтверджуються даними схеми ДТП (а.с.10), з якої слідує, що в автомобіля «Mitsubushi outlander» пошкоджено передній бампер.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому апеляційний суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку апеляційного суду, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги з доповненнями.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п.п. 2.5, 15.12 ПДР України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення є за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.