ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/13272/23

Номер провадження 3/495/41/2024

13 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Нижньодністровського національного природного парку про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

07.12.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Нижньодністровського національного природного парку надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення А №0126 від 16.11.2023 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 91 із таким формулюванням: 16.11.2023 о 14:20 год. на лівому березі річки Глибокий Турунчук, острівної ділянки території Нижньодністровського національного природного парку, Білгород-Дністровського району, Одеської області, гр. ОСОБА_1 , здійснював паління вогнища в невстановленому, забороненому місці на землі, чим здійснив порушення режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон. В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 91 КУпАП.

16.11.2023 начальник Біляївського природоохоронного науково-дослідного відділення відносно ОСОБА_1 за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення склав протокол серії А№0126.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, клопотань або заперечень на адресу суду не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 91 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який належно повідомлений про місце розгляду справи.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії А№0126 від 16.11.2023; розрахунком шкоди заподіяної природним комплексам території та об`єктів ПЗФ України; витягом з положення Нижньодністровського НПП; картосхемою місця вчинення порушення від 16.11.2023.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Відповідно до санкції ст. 91 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу на громадян від дев`яти до двадцяти чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Як визначено частинами першою, третьою статті 40 Кодексу, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням того, що майнову шкоду у даному випадку заподіяно державі, тому питання про її відшкодування необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. ст. ст. 27, 33-35, 91, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн (сто п`ятдесят три грн) на користь держави, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова