ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2579/24 Справа № 196/974/24 Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу захисника Салтисюка Ю.В. на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАЛ, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, 06 липня 2024 року о 16.25 год. в смт. Царичанка по вул. Нагорна, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai "Santa Fe", номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, що зафіксовано на відеозапису бодікамери №799501, №799509, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Салтисюк Ю.В. просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що працівниками поліції було безпідставно висловлено вимогу до ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за відсутності у водія будь-яких ознак алкогольного сп`яніння та відсутності з боку поліцейських повідомлень про факт виявлення ознак сп`яніння.

Акцентує увагу на тому, що безпосередньо після події ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу та отримав висновок про те, що у стані алкогольного сп`яніння він не перебуває.

Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу примусової зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2); довідкою інспектора САП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції Самарської Ю. про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.4); рапортом інспектора СРПП ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенко А. від 06.07.2024 р. (а.с.5); поясненнями у суді першої інстанції поліцейського у якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що він 06.07.2024 р. перебував у добовому наряді, до них звернулась невідома особа та повідомила, що водій автомобіля, на якому зображено хрест, під час руху вів себе агресивно, і в цей час поліцейські побачили автомобіль Hyundai "Santa Fe" з хрестом та за допомогою проблискового маячка подали знак зупинки. Транспортний засіб зупинився перед будівлею поліції. За кермом перебував працівник ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Драгер", або проїхати в лікарню, на що ОСОБА_1 відмовився. Після оформлення протоколу він повідомив у чергову частину про дану подію та подав рапорт; відеозаписом з бодікамери поліцейського, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Драгер та у медичному закладі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, - було запропоновано останньому пройти медичний огляд, на що останній категорично відмовився, а також ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом п. 2.5. ПДР будь-які особисті міркування водія, зокрема суб`єктивна оцінка ним власного стану та його зовнішніх проявів, небажання витрачати час на медичний огляд тощо не є підставою для відмови від проходження запропонованого працівником поліції медичного огляду на стан сп`яніння, обов`язковість якого встановлена законодавством.

Доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння співробітниками поліції було висунуто ОСОБА_1 в умовах здійснення відеофіксації. Зі змісту відповідного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, повідомивши, що вчора (05.07.2024 р.) вживав алкогольні напої, відповідний технічний носій є належним та допустимим доказом по справі.

Також, згідно із дослідженим відеозаписом, працівником поліції на місці було повідомлено ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації; повідомлено про підстави зупинки транспортного засобу під його керуванням та виявлення в нього при спілкуванні ознак алкогольного сп`яніння; запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою; роз`яснено останньому наслідки відмови від проходження огляду у виді притягнення до адміністративної відповідальності; повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; детально роз`яснено його права як особи, що притягується до адміністративної відповідальності; повідомлено про відсторонення його від керування транспортним засобом.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає безпідставним доводи апелянта щодо процесуальних порушень, допущених під час висунення ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан сп`яніння та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі також зазначено, що ОСОБА_1 станом на 06.07.2024 року перебував на посаді оперативного уповноваженого відділення поліції № 11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, та на вищевказаному автомобілі прибув до відділення поліції за викликом безпосереднього керівника, для проведення оперативної наради. На шляху руху до приміщення відділу поліції ОСОБА_1 жодних порушень ПДР не здійснював та примусова зупинка транспортного засобу з боку працівників поліції не відбувалась.

Такі доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують ані керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані висунення йому працівниками поліції вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, ані його відмови від такого огляду.

Доводи захисника щодо того, що працівник поліції не вказав жодної ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , передбаченої п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим і було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора "Драгер" або в лікарні, які саме ознаки, - зазначено у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 449191, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, який було зачитано ОСОБА_1 під відеозапис.

Захисником зазначено, що до суду першої інстанції було надано довідку КП "Царичанська ЦЛ" ЦСР про те, що 06.07.2024 р. до приймального відділення лікарні надійшов ОСОБА_1 з відповідним діагнозом; проведено пробу апаратом «Алкофор» на стан алкогольного сп`яніння, висновок 0%.

Доводи апелянта у цій частині суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину за ч. 1 ст. 130 КупАП саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак правильність висновків суду першої інстанції вказаною довідкою не спростовується..

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця