ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2371/24 Головуючий в 1 інст. Стратій Є.В.
Провадження №33/807/768/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника - адвоката Рощина В.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Рощина В.С. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 5 квітня 2024 року о 08 годині 15 хвилин в м. Запоріжжя, по проспекту Соборному біля буд. 46, водій автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_2 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , після чого останній продовжив некерований рух ТЗ та здійснив наїзд на паркан та дерево (ялинку), внаслідок чого автомобілі, паркан та дерево отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Суд першої, не дослідивши доказів та не встановивши фактичних обставин справи, закрив провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Рощин В.С., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що через порушення судом норм матеріального та процесуального права оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд під час розгляду справи не виконав покладені на нього Законом обов`язки, зокрема не викликав для допиту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розглянув справу за їх відсутністю та закрив провадження в справі.

Вказує, що вина ОСОБА_2 у порушення п.п. 10.1, 10.3 ПДР України підтверджується матеріалами справи. Разом із цим, суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 247, 280 КУпАП, не надав оцінку доказам, не встановив наявність вини або її відсутність в діях ОСОБА_2 в інкримінованому йому правопорушенні, лише зазначив, що на момент розгляду справи сплив 3-х місячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2024 року. Винести нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушенням ним п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, провадження в справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

18 жовтня 2024 року, адвокат Шутак Ю.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із запереченнями на вказану апеляційну скаргу. Зазначив, що оскаржувана постанову суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню. Зазначене мотивує положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 38 КУпАП вказуючи, що закриття провадження у справах про адміністративне правопорушенні зі спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже вказує, що закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язок суду визначити питання вини особи за межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Таким чином вважає, що суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2 , а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Просить апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Рощина В.С. відхилити, постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2024 року - залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Рощин В.С. підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що без встановлення вини особи у вчиненні правопорушення неможливо відшкодувати шкоду, заподіяну ДТП. Вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що здійснював рух в своїй смузі. Неподалік зупинки « ОСОБА_5 », побачив в лівому ряду транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 , який випередив його транспортний засіб на пів корпусу та різко, через суцільну лінію «підрізав» його, змінивши напрямок руху вправо.

Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Шутака Ю.В про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката Рощина В.С., які зазначили про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Шутака Ю.В., суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 , думку його представника - адвоката Рощина В.С., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, висновок, викладений у постанові судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді відносно ОСОБА_2 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, ґрунтується на обставинах справи, відповідає вимогам закону та в апеляційній скарзі не заперечується.

Разом з тим відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката Рощина В.С. про те, що суд закриваючи провадження у справі, не встановив наявність вини ОСОБА_2 , то апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що судом першої інстанції належним чином дотримано не було.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний, керуючись вимогами ст. 280 КУпАП, з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Суддя апеляційного суду вважає, що таких вимог закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_2 дотримано не було з огляду на зміст оскаржуваного рішення, а також суддею районного суду не з`ясовані фактичні обставини справи, не надано належної оцінки доказам у справі.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 5 квітня 2024 року о 08 годині 15 хвилин в м. Запоріжжя, по проспекту Соборному біля буд. 46, водій автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_2 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , після чого останній продовжив некерований рух ТЗ та здійснив наїзд на паркан та дерево (ялинку), внаслідок чого автомобілі, паркан та дерево отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він під час руху почав перестроюватися в праву смугу, не побачив справа маршрутне таксі, у зв`язку з чим потрапив у ДТП.

Потерпілий ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях зазначив, що здійснював рух у правій смузі, водій транспортного засобу ВАЗ 2107 почав перестроюватися з лівого ряду в правий ряд, в якому він здійснював рух, внаслідок чого сталося зіткнення. Його транспортний засіб продовжив некерований рух та здійснив наїзд на паркан та ялинку.

Схемою з місця ДТП зафіксовано місце зіткнення ТЗ, місце наїзду ТЗ на паркан та ялинку, напрямок руху ТЗ, їх пошкодження внаслідок ДТП (а. с. 5). Вказана схема підписана учасниками ДТП без зауважень.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З п. 10.3 ПДР України вбачається, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п.10.1, п. 10.3 ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньої-транспортної пригоди.

Отже, за наведених обставин, винуватість ОСОБА_2 в порушенні ним п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, а саме те, що під час перестроювання ОСОБА_2 не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , після чого останній продовжив некерований рух ТЗ та здійснив наїзд на паркан та дерево (ялинку), внаслідок чого автомобілі, паркан та дерево отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків доведена та повністю знайшла своє підтвердження у зібраних і досліджених в судовому засіданні письмових доказах, відповідальність за порушення вимог яких настає за ст. 124 КУпАП.

Звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати, що закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстави п. 7 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_2 , суддя районного суду взагалі не встановив фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не кваліфікував його дій. Наведений підхід не відповідає принципу правової визначеності судового рішення, що є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

При цьому суддя районного суду не звернув уваги, що закриття провадження з означеної підстави не є реабілітуючою обставиною та не дотримався приписів закону.

Так дійсно, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом із тим, у відповідності до ст. 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, чи винна дана особа в його вчиненні.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. В протилежному випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення має відбуватися з іншої, зокрема передбаченої п.1 ст. 247 КУпАП підстави.

Питання наявності або відсутності вини, встановленої судовим рішенням в подальшому може суттєво вплинути на права і інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення (у даному випадку на стягнення шкоди з особи в цивільно-правовому порядку, чи відшкодування шкоди страховиком правопорушника).

Отже, з урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвокат Рощина В.В. задовольнити, постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Рощина Володимира Сергійовича, задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/2371/24