Провадження № 3/522/8349/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Карташова А.Г., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 104890 від 28.09.2024 року, зазначено, що 28.09.2024 року об 11:00 годині, за адресою: м. Одеса, площа 10 Квітня, гр. ОСОБА_1 , вчинив хуліганські дії, а саме пошкодив пам`ятник архітектури, чим порушив законодавство України.

Згідно протоколу, працівники поліції кваліфікували дії ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав, що не вчиняв жодних хуліганських дій та не мав наміру їх вчиняти. 28.09.2024 року близько 10:00 години дійсно перебував біля площі 10 Квітня в місті Одесі з іншими особами, проте не наносив пошкодження пам`ятнику архітектури. Бачив як збивали з пам`ятника плиту, на якій було закріплено зображення ОСОБА_2 , проте сам особисто цього не робив, та намагався попередити падіння важкої конструкції на людей. Окремо зазначив, що є громадським діячем, неодноразово звертався до органів місцевої влади щодо необхідності демонтажу радянської символіки на пам`ятнику, розташованого на площі 10 Квітня, на виконання Розпорядження ООВА ООДА від 26.07.2024 року №695/А-2024 про демонтаж (вилучення) з публічного простору пам`ятників, пам`ятних знаків, їх окремих елементів, що місять символіку російської імперської політики в Одеській області. На що було отримано відповідь органу місцевого самоврядування про відсутність коштів на демонтаж такої символіки. Просив провадження відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Від захисника Карташова А.Г. надійшло клопотання про закриття провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що в діях його підзахисного відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони інкримінованого йому правопорушення, оскільки він не порушував громадський порядок, а докази які б доводили протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім того, у клопотанні захисник зазначає, що пам`ятник, розташований на площі 10 Квітня, не є пам`ятником архітектури, як про це зазначено в протоколі, на підтвердження чого долучив відповіді з Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини ООВА ООДА та Департаменту культурної спадщини Міністерства культури та стратегічних комунікацій України.

Також зазначив, що на даний час згідно відповіді на адвокатський запит Департаменту культури, міжнародного співробітництва та європейської інтеграції ОМР від 01.11.2024 року №09-24/36, нормативний документ, яким регламентовано порядок демонтажу пам`ятників та пам`ятних знаків на території м. Одеси, в Департаменті відсутній.

Окремо захисник у своєму клопотанні, навівши історичну довідку щодо постаті та ордена Леніна, зазначив, що використання цього образу російською пропагандою, в умовах введеного на території України воєнного стану через збройну агресію рф, загрожує національній безпеці України. Також посилався на висновок спеціаліста у сфері історії, історіографії та історичної пам`яті щодо російського політичного діяча Леніна та пов`язаних із ним маркерів комуністичного тоталітарного режиму, який зіграв головну роль у поваленні у ХХ сторіччі незалежності України. Також посилався на Рішення Конституційного суду України від 16.07.2019 року, яким визнано конституційним Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 року №317-VIII, зі змінами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані стороною захисту докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому.

Відповідно до ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце, а також наслідок його вчинення порушення громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 104890 від 28.09.2024 року, зазначено, що 28.09.2024 року об 11:00 годині, за адресою: м. Одеса, площа 10 Квітня, гр. ОСОБА_1 , вчинив хуліганські дії, а саме пошкодив пам`ятник архітектури, чим порушив законодавство України.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу, орган, що його склав, посилається на: копію рапорту зареєстрованого 28.09.2024 року у ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за №13964; пояснення ОСОБА_1 від 28.09.2024 року; копію паспорта ОСОБА_1 ; витяг з бази "Армор" стосовно ОСОБА_1 ; фотозображення неналежної якості.

Будь-яких інших доказів, зокрема пояснення свідків, відеозаписів, тощо, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що долучених до матеріалів справи доказів недостатньо для встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме вчинення дрібного хуліганства, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження при дослідженні матеріалів, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, судової практики та міжнародної практики, суд звертає увагу, що суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це порушує загальні засади судочинства.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд враховує сталу практику Європейського суду з прав людини, зокрема який неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд має бути неупередженим, і безстороннім, і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 173 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 10, 24, 33, 38, 173, 221, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ