ПОСТАНОВА

Іменем України

08.03.2024 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП : НОМЕР_1

- за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №181102 ОСОБА_1 17.04.2023 року о 23.01 в с. Українське Жмеринського району Вінницької області, керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат огляду 2,10 проміле. Порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бабчинський В.К. заперечили проти обвинувачення, надали клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 пояснив, що керував автомобілем у тверезому стані, правил дорожнього руху не порушував, алкогольних напоїв не вживав, ознак сп`яніння не мав. Його безпідставно зупинили патрульні, причину зупинки не повідомили та не роз`яснили. Звинуватили у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він погодився пройти огляд на місці. Однак, працівник поліції не відкривав новий мундштук, а надав прилад «Драгер» з вставленим мундштуком, що призвело до спотворення результату виміру. З результатом огляду він був незгодний, про що повідомив працівникам поліції та запропонував їм відвести його в найближчий заклад охорони здоров`я для повторного огляду. Однак, працівники поліції проігнорували його вимогу. Наявне у справі направлення до закладу охорони здоров`я свідчить про те, що ОСОБА_1 вимагав відвести його в заклад охорони здоров`я. При складані протоколу не були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, зокрема те, що він при розгляді справи може користуватися юридичною допомогою адвоката. Крім того, працівники поліції постійно вимикали та вмикали відеозапис. У деяких файлах відеозапису взагалі відсутній звук. Ці файли змонтовані працівниками поліції, а саме момент коли ОСОБА_1 не погоджується з результатом огляду і просить відвести його в найближчий заклад охорони здоров`я для повторного огляду. Тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, запис не підписаний цифровим підписом. Просили закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №181102 встановлено, що ОСОБА_1 17.04.2023 року о 23.01 в с. Українське Жмеринського району Вінницької області, керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат огляду 2,10 проміле. Порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 Правил дорожнього руху України забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п 5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи DVD-R диск, який містить файли: 0000000__0012; 0000000__0013; 0000000__0014; video_2023-04-19_09-23-37; video_2023-04-19_09-23-44.

Файл video_2023-04-19_09-23-44 містить відео з відео реєстратора службового автомобіля , а саме рух та зупинку автомобіля «Volkswagen Sharan» державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказаний файл не містить звуку.

Файл video_2023-04-19_09-23-37 містить відео з відео реєстратора службового автомобіля , а саме факт перевірки документів у водія та вихід водія з автомобіля. Вказаний файл не містить звуку.

Файл «0000000__0012» містить відео з нагрудної камери поліцейського, а саме факт перевірки документів у водія, загальний огляд автомобіля та вихід водія з автомобіля. Вказаний файл містить звук.

Файл «0000000__0013» містить відео з нагрудної камери поліцейського, а саме як працівник поліції рукою підносить до обличчя ОСОБА_1 прилад «Drager» з вставленим уже мундштуком (0:02:11 хв.). ОСОБА_1 продув прилад, результат огляду 2,10 проміле (0:02:11 хв.). Далі відео відображає як працівник поліції повернувся до службового автомобіля де взяв папку з протоколами та розпочав складання протоколу (0:02:11 0:04:24 хв.) Протокол складався з 0:04:24 по 0:17:39 хв. У цей період ОСОБА_1 на відео не зафіксовано. На даному відеофайлі відсутній звук з 0:01:07 хв. до закінчення відео а саме до 0:17:48 хв.

Файл «0000000__0014» містить відео з нагрудної камери поліцейського. Відео розпочинається з сигналу камери про початок відеозапису, що свідчить про те, що запис переривався. Відео відображає складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення обов`язку з`явитися на виклик до суду, підписання протоколу.

Судом встановлено, що дослідженні відео файли не містять роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку застосування спеціального технічного засобу з наданням сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, на вимогу особи, не містить факту відкриття нового мундштука у присутності обвинуваченого.

Відповідно до п. 5 розділу II та п. 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Встановлено, що наданий суду відеозапис неодноразово вимикався, переривався, у файлі «0000000__0013» відсутній звук з 0:01:07 хв. до закінчення відео, а саме до 0:17:48 хв. ОСОБА_1 та захисник стверджують, що саме у цей період він не погодився з результатом огляду і просив відвести його в найближчий заклад охорони здоров`я для повторного огляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Наявний відеозапис не оформлений та не упакований належним чином, не є безперервним та складається з кількох частин, від сутній звук щодо розмови поліцейських з водієм, що свідчить про те, що він змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис на DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією № 100, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що вказані відео є недопустимими та неналежними доказами у даній справі та не бере їх до уваги, оскільки вони здобуті з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, ст.266 КУпАП.

Оскільки діючим КУпАП не оговорено підстав для визнання доказів недопустимим, потрібно застосувати до цих правовідносин аналогію Закону, а саме ст. 86 КПК України.

Згідно зі ст. 86 та ст. 89 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Інших доказів, працівниками поліції, для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в судовому засіданні не надано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Досліджений судом відеозапис не містить порушень ПДР, за які його було зупинено.

Аналогічна правова позиція була викладена Чернівецьким апеляційним судом рішення від 13 жовтня 2022 року справа № 718/1824/22, в якій вказано, що зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліцією, зокрема, й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний, такі висновки апеляційного суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17. Також у справі №136/651/21 від 23.07.2021 року Сьомий апеляційний адміністративний суд зазначив, що якщо зупинка транспортного засобу була безпідставною, штраф за порушення ПДР є незаконний.

Таким чином, дії працівників поліції повинні бути спрямовані на усунення та припинення адміністративного правопорушення, а не на створення умов для вчинення особою адміністративного правопорушення з метою складання на особу протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, зокрема і право на правничу допомогу, не надали йому можливості реалізувати своє право на захист.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Викладене дає підстави для обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а відповідно до ст. 62 Конституції усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, поза розумним сумнівом не доведена, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На підставі викладеного та керуючись статтями 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: