ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вялової І. М. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 к.

Згідно постанови судді, 17.11.2023 о 12.20 год., ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній ображав та цькував однокласника, виголошуючи образливе прізвисько на однокласника, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Вялова І. М. просить постанову скасувати, а провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що судом не досліджено в повному обсязі всіх обставин по справі та не надано оцінки всім доводам сторони захисту, викладеним в письмових поясненнях, зокрема щодо фабули, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказала, що в протоколі не конкретизовано, від яких саме обов`язків ухилилася ОСОБА_1 , чи спричинена її діями шкода, і кому саме. Зазначила, що в протоколі місце вчинення адміністративного правопорушення вказано АДРЕСА_2 . Однак, за даною адресою розташована адміністративна будівля Первомайської міської ради Миколаївської області та її виконавчого комітету і інші службові кабінети різних державних структур.

Зазначила, що до протоколу про адміністративне правопорушення також додано клопотання органу опіки і піклування, в якому зазначено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Однак ОСОБА_1 не відноситься до батьків неповнолітнього ОСОБА_2 , на що суд не звернув уваги. Інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків, не надано.

Також додала, що протокол серії ВАВ № 985204 складено 21.11.2023, тобто через тривалий час з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, тобто поза межами строку, передбаченого ст. 254 КУпАП, що є суттєвим порушенням вимог чинного законодавства та унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 та захисник Вялової І. М. до апеляційного суду не з`явились. Від захисника Вялової І. М. надійшли додаткові пояснення, в яких вона підтримала апеляційну скаргу та просила справу слухати без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вищенаведених вимог закону не дотримався.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 985204 від 21.11.2023, ОСОБА_1 17.11.2023 о 12.20 год. ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній ображав та цькував однокласника, виголошуючи образливе прізвисько на однокласника.

Посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зазначений протокол, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є доказом в справі про адміністративне правопорушення, судом покладено в основу рішення.

Однак, при прийнятті рішення судом не враховані положення ч. 1 ст. 256 КУпАП, якою передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що зазначена норма закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч., незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

За порушення таких обов`язків, батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення обов`язково має містити посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 985204 від 21.11.2023, складеного щодо ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, у протоколі не зазначено, від виконання яких саме обов`язків ухилилась ОСОБА_1 . Тобто фабула вчиненого адміністративного правопорушення у протоколі не конкретизовано взагалі.

У протоколі лише зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ображав та цькував однокласника виголошуючи образливе прізвисько на однокласника (при цьому не зазначено прізвище цього однокласника, що унеможливлює встановлення потерпілої особи).

Однак, від виконання яких саме батьківських обов`язків ухилилась ОСОБА_1 , що стало наслідком вчинення її онуком ОСОБА_2 таких дій щодо однокласника, у протоколі не зазначено.

Тобто, у протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд вважає, що з матеріалів справи неможливо встановити причинний зв`язок між діями (чи бездіяльністю) ОСОБА_1 та наслідками, які настали (поведінкою ОСОБА_2 у ліцеї).

Отже, за наведеного порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не викладення суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, а відтак, і наявність складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ці сумніви, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки суддя притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за протоколом, який не відповідає вимогам 256 КУпАП, та дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Вялової І. М. задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова