П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.08.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова - Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статтею 51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 02.08.2024 близько 21 год 50 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Близенько» по вул. Кн.Ольги, 59 у м.Львові в вчинив дрібну крадіжку продуктів харчування, а саме «сирок Злагода» - 3 шт., «кілька аквамарин» -1 шт., «горішки клоун» - 3 шт, на загальну суму 158,34 грн. без ПДВ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 51 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Відтак суд дійшов до переконання про можливість завершення розгляду справи у відсутності правопорушника, на підставі наявних у справі доказів.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 51 КУпАП адміністративним правопорушенням є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 225351 від 06.08.2024; заявою адміністратора магазину «Близенько» ОСОБА_2 від 02.08.2024, якою вона просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який вчинив дрібну крадіжку; довідкою адміністратора магазину «Близенько» - ОСОБА_2 від 02.08.2024 про вартість товару, який викрадено; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.08.2024, з яких видно, що останній вину визнає у вчиненому правопорушенні.

Проаналізувавши вищевказані документи, суддя доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 51 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статтею 51 КУпАП, яка доведена повністю та доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 51 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. в дохід держави.

Роз`яснити, ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статті 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мартьянова С.М.