Єдиний унікальний номер 722/333/24
Номер провадження 3/722/175/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року на розгляд Сокирянського районного суду з ВП №1 (м.Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №311517, складеного 05.02.2024 року інспектором СРПП ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Чорним С.С. вбачається, що 05.02.2024 року о 12 год. 50 хв. в м.Сокиряни по вул.Ватутіна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 під час судового розгляду справи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.02.2024 року близько 13.00 год. він рухався на власному автомобілі марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 в м.Сокиряни, направляючись до себе додому в с.Василівка з Сокирянської ЦРЛ, де він проходить лікування після отриманого поранення. Рухаючись по вул.Ватутіна в м.Сокиряни, йому стало погано, внаслідок чого він не впорався з керуванням та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції. По факту ДТП відносно нього працівниками поліції були складені відповідні матеріали, однак жоден із присутніх на місці ДТП працівників поліції не повідомляв йому про наявність у нього ознак алкогольного сп?яніння та не пропонував йому пройти відповідний медичний огляд.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знизують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Такий же порядок міститься в п.6 розділі І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таки чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 05.02.2024 року о 12 год. 50 хв. в м.Сокиряни по вул.Ватутіна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

При цьому, до вищезазначеного протоколу інспектором СРПП ВП №1 (м.Сокиряни) Чорним С.С. долучено компакт-диск, на якому міститься один відеофайл з портативного відеореєстратора нагрудної камери поліцейського.

Під час дослідження вищезазначеного відеозапису судом встановлено, що відеозапис не супроводжується відтворенням звуку, тобто на відео не зафіксовано як факт виконання інспектором поліції вищезазначених вимог законодавства щодо процедури проведеннямедичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого медичного огляду у встановленому законом порядку, а також роз`яснення йому його права на проходження медичного огляду в закладах охорони здоров`я.

При цьому, суд наголошує, що у разі неможливості належного фіксування правопорушення за допомогою технічних засобів, такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Однак, працівник поліції такою можливістю не скористався.

Оскільки з наданого суду відеозапису не можливо встановити чи дійсно працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а останній від цього відмовився, а інших доказів, які б це підтверджувати, матеріали справи не містять, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інші докази, які б достовірно підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який в свою чергу не узгоджується з матеріалами відеозапису долученими до матеріалів та не може бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не утворює тієї достатньої сукупності фактів, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях особи складу інкримінованого правопорушення та не залишали жодного розумного сумніву в цьому.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння належними і допустимими доказами не доведена.

За таких обставин, суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 268, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 01.12.1999 року, яке перебуває на зберіганні у відділенні поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області - повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян