П О С Т А Н О В А

іменем України

"23" серпня 2024 р. Справа146/842/24

Провадження3/153/603/24-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Служби у справах дітей Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року вбачається, що 23 травня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не повернув свою малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця її постійного проживання по АДРЕСА_2 , чим порушив виконання рішення виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 23 лютого 2023 року за №66.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від його представника адвоката Дунаєва І.Б. діючого на підставі ордеру серії АВ №1146197 повторно надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Разом з цим, адвокат Дунаєва І.Б. не надав суду жодних доказів, які б підтверджували його участь в іншому судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, враховуючи наявні в матеріалах справи дані про належне та своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, а також враховуючи передбачені статтею 38 КУпАП строки накладення адміністративних стягнень, перевіривши наявні у справі докази, беручи до уваги достатній час у ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 для ознайомлення з матеріалами справи, суддя вважає за необхідне відмовити у відкладенні розгляду справи на іншу дату та розгляд справи здійснювати за відсутності ОСОБА_1 за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши докази по справі в їх сукупності встановив:

На підтвердження вини ОСОБА_1 представником Служби у справах дітей Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 23 травня 2024 року №1, рішення Виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 23 лютого 2023 року №66 «Про визначення способу участі батьком ОСОБА_1 жителем с.Кислицьке Тульчинського району у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою», заяву матері ОСОБА_4 від 21 травня 2024 року щодо повернення її доньки ОСОБА_2 . Долучений до матеріалів DVD+R диск на який представник Служби у справах дітей Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області посилається в протоколі не містить жодного відеозапису. Свідки при складані протоколу не залучалися.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, рішення органу опіки та піклування та заява матері дитини не можуть бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

З урахуванням вищевикладеного, дані докази суд не може визнати такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП, з огляду на наступне:

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.5 ст.184 КУпАП передбачає настання відповідальності за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Враховуючи викладене, Службою у справах дітей Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області не доведено факт невиконання ОСОБА_1 рішення органу опіки та піклування щодоповернення його малолітньої доньки ОСОБА_2 до місця її постійного проживання.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ М.М.Дзерин