Справа № 472/676/24
Веселинівський районний суд Миколаївської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 рокуселище Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївськоїобласті у складі:

головуючогосудді Кучерявенко С.С.,

при секретарі Чорній О.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Венделя О.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленопілля Березівського району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

За ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2024 року до Веселинівського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №583039 від 16.06.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу, 16.06.2024 р. о 10:47 год. в смт Веселинове по вул. Мозолевського водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevroletaveo, днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння ( а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження у встановленому законом огляду відмовився, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Всудовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, суду показав, що він на передодні посварився з дружиною і поїхав з дому. В автомобілі в нього була горілка і він її випив та ліг спати. Автомобілем не керував.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити справу у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зокрема протокол не відповідає обставинам справи та доданим до нього матеріалів. Так, вказаний протокол складено 16.06.2024 р. о 10:00 год. Відносно ОСОБА_1 за правопорушення, яке вчинене відповідно до протоколу о 10.47 год. Також, у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Мозолевського селища Веселинове, адже згідно з відеозаписом, автомобіль було виявлено на дорозі біля залізничного полотна.

Крім того з доданого до протоколу відеоматеріалу видно, що 16.06.2024 р. о 10.47 год. ОСОБА_1 спить в салоні автомобіля CHEVROLET AVEO днз НОМЕР_1 , а не керує даним транспортним засобом, а отже і відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В зазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку відмовився, однак ж вказані відео файли, що долучені до протоколу, не містять

пропозиції працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння відмови ОСОБА_1 від такого проходження.

Суд заслухавши ОСОБА_1 , захисника Венделя О.М. вивчивши матеріали справи вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не підтверджена та провадження у справі має бути закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративніправопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, як патрульний автомобіль під`їхав до автомобіля, який стояв на узбіччі дороги в якому спав на водійському сидінні гр. ОСОБА_1 .

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №583039 від 16.06.2024 р. протокол складено відносно ОСОБА_1 о 10.00 год., а правопорушення вчинене згідно протоколу о 10.47 год.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно дост.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, акту про відсторонення водія від управління т/з не надала.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. Суду не надано інспектором і відеозапис з бодікамери, який би підтвердив факт правопорушення, крім того в протоколі, відсутні дані щодо номера бодікамери, на яку було здійснено аудіо та відеофіксацію, отже, на думку суду в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 251, 280, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 серпня 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області С.С. Кучерявенко