Справа №: 343/138/24
Провадження №: 3/343/156/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробця Р.М.,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до суду надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №587405 від 12.01.2024, ОСОБА_2 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 12.01.2024 о 12.23 год., в с. Гошів (а/д Н-10, сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига») керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадження в справі та покази свідка:

у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що в той день транспортним засобом не керував. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 . Однак, в с. Гошів, на роздоріжжі, автомобіль заглох і він пересів за кермо щоб завести двигун, бо ОСОБА_3 не міг цього зробити. Через деякий час приїхали поліцейські, яким він пояснював, що не керував транспортним засобом, а просто сидів за кермом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Воробець Р.М. подав письмове клопотання (а.с. 25-27), в якому просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що доказів факту керування матеріали справи не містять. Відеозапис долучений до матеріалів справи розпочинається із того, що ОСОБА_1 сидить у автомобілі, двигун якого не працює. Вказане підтверджується і показами свідка ОСОБА_3 , який насправді і керував автомобілем. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 сидів за кермом з метою лише завести двигун, однак не керував автомобілем, а ОСОБА_3 будучи водієм, пересів на праве пасажирське сидіння. Проте, коли ОСОБА_1 пішов із поліцейськими до їх службового автомобіля, ОСОБА_3 залишив місце зупинки транспортного засобу. Окрім цього, на місці акт огляду на стан сп`яніння не складався та ОСОБА_2 вручений не був.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду надав покази про те, що 12.01.2021 на прохання ОСОБА_1 він керував його транспортним засобом. В с. Гошів, на роздоріжжі, автомобіль заглох. Оскільки він самостійно не міг завести двигун то ОСОБА_1 пересів за кермо щоб зробити це. Коли ОСОБА_1 сидів за кермом, намагаючись завести двигун, приїхали працівники поліції. Він в цей час сидів на пасажирському сидінні. Коли ОСОБА_1 пішов із працівниками поліції до їх службового автомобіля, він залишив місце та пішов геть.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та оптичні диски з відеозаписами:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №587405 від 12.01.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_2 Посвідчення водія вилучено та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Із змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився та отримав копію такого (а.с. 1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проведення огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

- направлення, складене 12.01.2024 о 12.27 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в «Долинську БПЛ», у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від доставлення до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

- оптичний диск (а.с. 8) на якому міститься один відеозапис «0000000__0001», оглянувши який, суд встановив, як до припаркованого на узбіччі дороги автомобіля підходять працівники поліції. За кермом перебуває ОСОБА_1 . На пасажирському сидінні знаходиться особа чоловічої статі. Двигун автомобіля працює до вимоги поліцейського заглушити його. Поліцейський пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в медичний заклад, на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого відбулось складення адміністративних матеріалів.

ІV. Оцінка суду:

вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши письмове клопотання захисника, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить такого висновку.

Згідно із ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак суд вважає це недоведеним з таких підстав.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає, зокрема у тому, що особа має керувати транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, або керуючи транспортним засобом відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, працівники поліції повинні надати суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа може погодитись або ж відмовитись, і відповідно у випадку проходження такого огляду він повинен бути належним чином зафіксований та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Поняття терміну «керування транспортним засобом» наведено у п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Так, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він керуючи транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння, проте будь - яких належних та допустимих доказів, з яких можна було б встановити, що у зазначений в протоколі час автомобіль здійснював рух та що останній керував ним суду не надано. Хоча факт керування транспортним засобом, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, має бути доведеним поза розумним сумнівом.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису судом також не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Навпаки, з оглянутих відеозаписів вбачається, що автомобіль стоїть на узбіччі дороги та не здійснює рух.

Також, як визначено п. 3 р. І Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, поліцейським у адмінматеріалах зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

Однак, оглянувши в судовому засіданні оптичний диск із відеозаписом, суд не вбачає в ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння, як почервоніння очей.

Слід зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Однак, формальне посилання на будь яку із ознак алкогольного сп`яніння є неприпустимим.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 суд вважає способом захисту, а покази свідка ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки двигун автомобіля працював до вимоги поліцейського заглушити його.

Відхиляє суд і доводи про те, що акт огляу на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не складався та не був вручений ОСОБА_2 , оскільки немає істотного значення для вирішення питання про наявність складу адміністративного правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення та вручення відповідного акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже наявність або відсутність такого акта не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського.

Однак, в той же час, будь - яких доказів керування ОСОБА_1 , 12.01.2024 о 12.23 год транспортним засобом суду не надано, а протокол про адміністративне правопорушення, в якому таке вказано, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, в сукупності досліджені обставини не підтверджують факту винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_2 , суд закриває на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів