Справа № 127/6819/24
Провадження № 3/127/1818/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №660730 від 22.02.2024, гр. ОСОБА_1 , 22.02.2024 о 19:40 год. перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №660729 від 22.02.2024, слідує, що гр. ОСОБА_1 , 22.02.2024 о 19:40 год. перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого брата ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне розглядати вказані адміністративні матеріали разом, об`єднавши їх в одне провадження.

Суд вирішив здійснити розгляд адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа №127/6819/24 та справа №127/6821/24) в одному провадженні, об`єднавши їх.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього складено протокол, який перебуває на розгляді у суді, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на адресу суду не надходило та ОСОБА_1 не цікавився станом розгляду даної справи, суд вважає, що така поведінка направлена на затягування розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, перед судом доведена та підтверджується:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії АА №660730 та серії АА №660729 від 22.02.2024;

- рапортом працівника поліції від 22.02.2024;

- протоколами про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.02.2024;

- письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.02.2024;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновими заборонними приписами стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №№ 173936, 173937 від 22.02.2024;

- постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (справа №127/13895/23).

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, повторно протягом року.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищевказані обставини справи, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 гривень, сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст. 173-2, ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали №127/6819/24 та №127/6821/24 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - об`єднати в одне провадження та присвоїти їм номер справи №127/6819/24.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя: