Справа № 159/6443/23 Провадження №33/802/85/24 Головуючий у 1 інстанції:Чалий А.В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Богдан Л.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - Полячука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.10.2023 року о 22 годині 43 хвилин в місті Ковель по вулиці Незалежності, 166, в порушення вимог п.2.9 А ПДР України, керував транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, результат - 2,04 проміле (а.с.33).

Не погоджуючись із постановою судді захисник в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вказує на те, що ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і пояснив, що був змушений сісти за кермо у стані алкогольного сп`яніння виключно через крайню необхідність, при збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Усвідомлює, що його дії є вкрай неприпустимими та зробив для себе висновки, що така поведінка є неприйнятною. Він не має наміру ухилятися від відповідальності. Просив врахувати, що після поранення проходить службу на посаді водія і в умовах правового режиму воєнного стану виконує службу в посиленому варіанті - йому необхідно мати право на керування транспортним засобом. Щиро розкаюючись, засуджуючи свою поведінку і висловлюючи готовність понести покарання відповідно до закону, ОСОБА_1 , у зв`язку з цим просить суд при накладенні адміністративного стягнення не позбавляти його права керування транспортними засобами.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на посаді - санітар відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 та в умовах правового режиму воєнного стану, виконує службу в посиленому режимі. ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації. Був поранений. На теперішній час, виконуючи обов`язки військової особи, право керування транспортними засобами становлять суспільно значиму потребу і виконання ним конституційного обов`язку у разі будь-якої загрози для держави. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами позбавить його можливості виконувати службові обов`язки у важкий для нашої країни час, коли йде війна у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставини, що обтяжують його відповідальність, не встановлено (а.с.37-42).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи на адресу Ковельського міськрайонного суду Волинської області 21.12.2023 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Петрушина А.С. до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.25). В зазначеному клопотанні вказано, що ОСОБА_1 не може з`явитися в судове засідання в зв`язку з виконанням обов`язків військової служби.

Із пояснень наданих ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції в режимі відеозв`язку вбачається, що в ході розгляду справи судом першої інстанції не була належним чином погоджена його та адвоката Петрушина А.С. спільна позиція щодо здійснення правового захисту, в зв`язку з чим ОСОБА_1 і відмовився в подальшому від послуг даного захисника. Він бажав брати особисту участь у розгляді справи, однак із за того, що він військовослужбовець та служить в ЗСУ, у нього не було такої можливості.

Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто 21.12.2023 року за відсутності останнього, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КпАП України, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2023 року та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 357367 від 23.10.2023 року (а.с.1);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8001664 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України (а.с.2). Вказана постанова є чинною;

-роздруківкою приладу «Drager» від 23.10.2023 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 2,04 % (а.с.3);

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.10.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

-рапортом інспектора роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області Дружиновича Д. від 24.10.2023 року (а.с.6);

-відеозаписом події (а.с.8).

Згідно довідки, складеної старшим інспектором ВОНС в м.Ковель УПП у Волинській області Таран О. від 24.10.2023 року, вбачається, що у відповідності до бази даних «ІПНП» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, останній згідно відомостей АБД отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.12.2008 року та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с.7).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Беручи до уваги вище наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків суду.

Водночас, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, вчинене було 23.10.2023 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом - 11.11.2024 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.