Провадження № 33/4808/827/24
Категорія ст. 163-1 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та її захисника Кобрин О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду від 30.07.2024 року щодо неї,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнута до адміністративної відповідальності за ст.163-1 ч.1 КУпАП і накладено штраф 85 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона будучи головним бухгалтером ПРАТ "Івано-Франківський завод ПРОМПРИЛАД", вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке виявлено 28.06.2024 року, а саме вчинила порушення порядку ведення податкового обліку, в результаті чого встановлено порушення пп. 14.1.36, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (показник рядка 18 Декларацій з ПДВ за період з 01.09.2021 по 31.03.2024) на загальну суму 751 869 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2022 року в сумі 78 338 грн., травень 2022 року в сумі 673 531 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації за березень 2024р.), на 6585402 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду. Вважає її незаконною, необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями норм законодавства. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на основі акту документальної

позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від?ємного значення з податку на додану вартість від 28.06.2024 №12400/09-19-07-05/05782912, який є неналежним доказом і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податків, про що свідчить судова практика. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.

Будь-які інші докази, окрім зазначеного Акту та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником податкового органу, в матеріалах справи відсутні.

Згідно норм податкового законодавства, якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток або від?ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов?язання, яке платник податків має право оскаржити. На момент розгляду справи судом першої інстанції податкове повідомлення-рішення, грошове зобов?язання за яким стало б узгодженим, було відсутнє, тобто було відсутнє законне рішення, яке б підтверджувало факт вчинення правопорушення. Відтак, визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, а саме в порушенні порядку ведення податкового обліку, є передчасним, оскільки її вина не може підтверджуватись виключно актом перевірки. Тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

До початку розгляду справи по суті представником податкового органу було надіслано заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій вказується, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників провадження про підтримання апеляції, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Постанова суд в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою, відповідати вимогам ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП.

Оскаржена постанова цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через закінчення строкук давності та істотні процесуальні порушення.

Суд не розкрив доказового змісту документів, на які є посилання в постанові, об`єктивно їх не оцінив, а тому його висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП є необгрунтованим.

Складений щодо неї протокол не містить конкретних даних в чому саме полягає суть вчинених нею дій, які утворюють склад ст.163-1 ч.1 КУпАП, не вказано в чому саме полягає правопорушення, яка форма вини, наслідки, які настали, або могли настати, а тому формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення.

Апеляційний розгляд цієї справи є продовження загального судового провадження. Постанова суду першої інстанції не вступила в законну силу, тому у цій справі істотне правове значення має строк давності, встановлений ст. 38 КУпАП.

У цій справі на час апеляційного провадження закінчився строк давності з моменту вчинення і виявлення правопорушення, що є підставою для скасування постанови суду без підтвердження вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення, умовою якої є визначення вини.

Так визначив законодавець у вказаних нормах КУпАП, надавши достатньо часу (3 місяці) податковим органам та суду для вчасного ухвалення рішення про винуватість особи. Інша судова практика суперечить цим нормам закону.

Така позиція апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247ч.1 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності. Закінчення строку давності у цій справі є процесуальною перешкодою для апеляційного суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, вона підлягає закриттю.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи чи її невинуватість, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Враховуючи, що у цій справі на час її розгляду судом першої інстанції закінчився строк давності, встановлений ст. 38 КУпАП, в межах якого можливе у ній судове провадження, то постанова судді підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП без підтвердження вини ОСОБА_1

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30.07.2024 року щодо неї скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п. 7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький