ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/631/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідальності, ОСОБА_1 -

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідальності, адвоката Карпи М.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Карпи М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 30 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 30 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. 00 коп.

Як визнав суд, ОСОБА_1 09.07.2024 року близько 19 год. 13 хв. перебуваючи в громадському місці біля під`їзду № 3 по вул. 15 Квітня, 27 в м. Тернополі висловлювався нецензурною лексикою, після чого виникла бійка з ОСОБА_2 , нецензурно лаявся. Своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Карпа М.М. просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 30 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_1 , не розкрито суть учиненого правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Звертає увагу, що з протоколу та доданих до матеріалів справи доказів в діях ОСОБА_1 не вбачається такого елементу суб`єктивної сторони правопорушення, як мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом інших людей, не вказано який саме громадський порядок порушено, як порушено спокій громадян і яких саме, що є необхідним елементом "дрібного хуліганства", за яке її підзахисного притягнуто до адмінвідповідальності.

Крім того, у розділі протоколу "до матеріалів справи додається" працівниками поліції вписано лише слово "матеріали", не конкретизуючи які саме матеріали, чи отримувалися пояснення від учасників події, свідків.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення, не конкретизовано мотиви, якими керувалася особа, вчиняючи дане правопорушення та не зазначено, що дії правопорушника носили навмисний характер ві були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

Зазначає, що ОСОБА_1 є пенсіонером, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, що не було враховано судом першої інстанції під час розгляду справи.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Карпу М.М., які підтримала подану нею апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Карпи М.М., в інтересах ОСОБА_1 , слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не дотримався.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173 КУпАП, за якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства в протоколі про адміністративне серії ВАД № 164956 від 17.07. (у вказаному протоколі не зазначено повністю дату його складання) відносно ОСОБА_1 , який був предметом розгляду суду першої інстанції, не зазначено вказаних вище обставин, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу, що у матеріалах провадження немає даних які б характеризували об`єктивну і суб`єктивну сторони вказаного адміністративного правопорушення, тобто, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушив громадський порядок та спокій громадян чи намагався це зробити у громадському місці саме з хуліганських спонукань.

Натомість, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сусідами, між якими 09.07.2022 року виник конфлікт на побутовому ґрунті.

Допитаний в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 повідомив, що конфлікт з ОСОБА_2 виник через те, що його дружина зробила сусідові зауваження, який голосно розмовляв з іншими людьми біля під`їзду, на що останній нецензурно до неї висловився, після чого в цей конфлікт втрутився він і в подальшому вони обоє з ОСОБА_2 лаялися та шарпалися один з одним. Також, повідомив, що ОСОБА_2 наніс йому тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він звернувся як до медичного закладу, так і в поліцію.

Фактично, подібні обставини конфлікту відображено у письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що долучені до матеріалів справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , місцевим судом не враховано, що висловлювання нецензурних слів під час сварки або конфлікту та інші дії описані у протоколі, утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, що в даному випадку відсутнє.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, а конфлікт з потерпілим ОСОБА_2 був зумовлений особистою неприязню, яка виникла через зроблені один одному зауваження, а не через бажання протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Карпи М.М. - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя