Провадження № 3/643/3555/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Судом встановлено, що 25.09.2024 року о 05 год. 03 хв. в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.

Підстави розгляду справи за відсутності її учасників.

ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 16.10.2024 та 14.11.2024 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судових засідань або інших клопотань щодо розгляду справи до суду від нього не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка може відчити про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. За наведених обставин, суд має вирішити справу в строки, визначені законом для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17 жовтня 2014 року зазначено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також необхідно наголосити, що положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судове засідання, доказів на поважність причин його неявки ним надано не було, приймаючи до уваги те, що по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1 .

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року ОСОБА_1 позбавлено право керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3024434 від 11.09.2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином він порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 136317 від 25.09.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3024434 від 11.09.2024 року; постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року; рапортом працівника поліції від 25.09.2024 року; відеозаписом з бодікамери, який був долучений до матеріалів справи та досліджені судом; довідкою про повторність.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до довідки наданої інспектором ВАП УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Сухробовим Р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних ІПНП не отримував посвідчення водія.

У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Після надання вказаних роз`яснень Пленумом Верховного Суду України, чинне законодавство зазнало змін, внесених Законом України № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021 передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена такого права.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, передбачено накладення на особу, яка повторно вчинила правопорушення, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з положень ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021), санкція вказаної норми не містить будь-яких виключень, які б унеможливлювали накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на особу, яка була позбавлена такого права або не має його.

При цьому, Законом № 1231-IX від 16.02.2021 статтю 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення доповнено частиною третьою, якою прямо передбачено можливість накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на особу, яка вже позбавлена права керування транспортними засобами, та визначено, що у такому разі до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.

Таким чином, Законом № 1231-IX було посилено відповідальність за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема доповнено ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення частиною п`ятою, доповнено ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення частиною третьою, які прямо передбачають можливість накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на особу, яка вже позбавлена такого права або не має його.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що після надання у 2005 році роз`яснень Пленумом Верховного Суду України щодо неможливості позбавлення права керування транспортними засобами винної особи, яка вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, КУпАП зазнав змін, якими прямо передбачено можливість накладення такого стягнення на вказану категорію осіб.

Суд також звертає увагу, що роз`яснення Пленуму Верховного Суду України носять рекомендаційний характер, на відміну від обов`язкових приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що правова природа накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення не зводиться виключно до посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого якої визначається відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до довідки наданої інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Сухробовим Р., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не є власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander, д.н. НОМЕР_2 , його власником є зовсім інша особа ОСОБА_2 , а тому суд позбавлений можливості застосувати до порушника санкцію у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до вимог ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмету як стягнення може застосовуватися лише до власника предметів.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства України, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні стягнення за адміністративне правопорушення, суд ураховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 30 КУпАП визначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Так, згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року винесеної у справі № 645/3892/23, на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 11.12.2023 року.

Таким чином, невідбута частина стягнення, накладеного на ОСОБА_1 згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року, станом на час винесення даної постанови складає 27 днів. А тому до стягнення у вигляді позбавлення права керування за цією постановою необхідне приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року.

Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, накладеного згідно даної постанови, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю 27 днів, накладеного згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року, винесеної у справі № 645/3892/23, та визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 27 (двадцять сім) днів без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - О.О. Олійник