БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/341/24
Справа № 356/616/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 17.09.2020, орган, що видав, - 3219, РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584835 від 12.08.2024, ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 06.08.2024 о 00 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно тещі ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, своїми діями міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений судом належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.11).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності ОСОБА_1 , в порядку ст. 256 КУпАП йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Березанському міському суду Київської області; зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, копію протоколу отримав та засвідчив правильність внесених про нього даних (а.с.1).

Таким чином, ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, було достеменно відомо про наявність судового провадження відносно нього, про час та місце розгляду справи останній повідомлявся судом за наявними в матеріалах справи засобами зв`язку, а також мав змогу ознайомитись з інформацією про справу на офіційній сторінці вебсайту судової влади України за посиланням: https://be.ko.court.gov.ua/sud1002/, що знаходиться у вільному доступі, разом з тим, в судове засідання не розгляд справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в телефонному режимі повідомила суду про неможливість прибути у судове засідання через зайнятість, просила застосувати до ОСОБА_1 максимальне покарання, передбачене санкцією статті (а.с.12).

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У справі «Антоненков проти України» Суд наголосив, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника («Антоненков та інші проти України», заява № 14183/02, § 41, «N.B. проти України», 3 квітня 2008 року, §40).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, те, що приписи ч. 2 ст. 268, ст. 269 КУпАП не містять імперативної заборони проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За визначенням п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладені положення законодавства, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584835 від 12.08.2024 (а.с.1), заявою ОСОБА_2 на ім`я начальника СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Івасенка В. від 06.08.2024 в якій остання просить вжити заходів впливу до ОСОБА_1 , який 06.08.2024, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожує життю, простягає руки, не дає спати малій дитині, висловлюється нецензурною лайкою, буянить (а.с.3), рапортом інспектора чергового СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Роздобудько К. М., зареєстрованим в ІТС ІПНП (ЖЄО) за № 2416 від 06.08.2024, згідно з яким 06.08.2024 о 00 год. 51 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , буянить ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в будинку дитина 1 рік; заявник ОСОБА_2 (а.с.2), рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шумія Є. О. від 06.08.2024, відповідно до якого 06.08.2024 близько 00 год. 50 хв. було здійснено виїзд на виклик про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувши на місце, встановлено особи учасників, у потерпілої відібрано пояснення та заяву для подальшого прийняття рішення, ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, поводив себе агресивно, на зауваження не реагував та залишив місце події (а.с.5), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно з якими 06.08.2024 близько 01 год. 00 хв. її зять ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розпочав безпричинну сварку, буянив, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою; такі випадки відбуваються неодноразово протягом тривалого часу (а.с.4).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.08.2024, останній визнав, що дійсно 06.08.2024 близько 00 год. 30 хв. по місцю проживання виникла сварка, в ході якою він висловлювався в бік тещі ОСОБА_2 нецензурною лайкою (а.с.6).

Водночас, посилання ОСОБА_1 у його письмових поясненнях на те, що першою сварку почала ОСОБА_2 , не звільняють ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені ним дії, крім того, жодних доказів на їх підтвердження суду надано не було, тому суд розцінює їх критично як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного веб-порталу "Судова влада України" за посиланням: https://court.gov.ua/fair/, що є відкритими та загальнодоступними, постановами Березанського міського суду Київської області від 03.06.2024 в справі № 356/373/24, що набрала законної сили 14.06.2024, та від 18.06.2024 в справі № 356/410/24, що набрала законної сили 01.07.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу, а також стягнуто в дохід держави судовий збір, за кожною постановою.

Суд вважає вказані безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність вказаних доказів та викладених у них обставин, суд не вбачає.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення як міри відповідальності є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, який не працює, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 3 доби, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 3 (три) доби.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко