Справа №705/6892/23
3/705/302/24 ПОСТАНОВА
07.03.2024 м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , водія ТОВ «Хлібороб»,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2023 серії ААД № 519698 ОСОБА_1 09 грудня 2023 року о 23 год. 45 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 170 км+450 м, керуючи автомобілем DAF НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з т/з DAF НОМЕР_4 з напівпричепом НОМЕР_5 , який стояв на узбіччі, та відбійником. Також водій автомобіля DAF НОМЕР_6 з причепом НОМЕР_7 , уникаючи лобового зіткнення, здійснив наїзд на відбійник та з`їхав на узбіччя, внаслідок ДТП механічні пошкодження отримали транспортні засоби та 57 м відбійника та завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2023 серії ААД № 099406 ОСОБА_1 09 грудня 2023 року о 23 год. 45 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 170 км+450 м керував т/з, не маючи посвідчення водія відповідної категорії «СЕ». Порушення вчинив повторно протягом року, постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП ЕАС 6900352 від 27.04.2023, чим порушив п. 2.1 А ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляв адвокат Ільїн А.Н., який вказав, що ОСОБА_1 повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та просить суворо не карати.
Також адвокат Ільїн А.Н. пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та вказав, що ДТП сталася не з його вини, а порушення допустив ОСОБА_2 , водій автомобіля DAF НОМЕР_4 , оскільки ним не були встановлені попереджувальні знаки (аварійна сигналізація та знак аварійної зупинки) про те, що він стоїть на узбіччі, автомобіль ОСОБА_2 з`явився раптово. ОСОБА_3 рухався у темну пору доби, з дозволеною швидкістю, робив усе, що від нього залежало, щоб не зачепити транспортний засіб на узбіччі, однак зіткнення уникнути не вдалося.
Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат Михайлов Г.В. у судовому засіданні вважав, що винуватцем ДТП є водій ОСОБА_3 , саме в його діях вбачаються порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкоджень усіх транспортних засобів, тому погодився з обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, категорично не визнавав, справа неодноразово розглядом відкладалася.
Постановою суду від 16.02.2024 клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ільїна А.Н. було задоволено та постановлено витребувати з УПП в Черкаській області ДПП відеозаписи з нагрудних портативних відеореєстраторів інспекторів поліції Тодосійчука В.О. та ОСОБА_5 , а також відеореєстратору, встановленого усередині салону службового транспортного засобу, на яких зафіксовано будь-які обставини ДТП, що мала місце 09.12.2023 відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення від 10.12.2023 серії ААД № 519698 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Також викликано в судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інспектора взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції Тодосійчука В.О. та інспектора взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції Громенка Р.О. для надання пояснень у судовому засіданні.
Згідно з листом Управління патрульної поліції в Черкаській області № 2178/41/24/01-2024 від 29.02.2024 відеозаписи стосовно події, яка мала місце 09.12.2023 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2023 серії ААД № 519698 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, автоматично видалені сервером на підставі п. 3.1 розділу VІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.
Свідок ОСОБА_6 , водій автомобіля DAF НОМЕР_4 , у судовому засіданні вказав, що він їхав по трасі М-05 Київ-Одеса. На 170 км по причині несправності зробив аварійну зупинку з краю дороги, з правого боку проїзної частини, виніс знак трикутник (аварійна зупинка), включив аварійну світлову сигналізацію та задні габаритні вогні і чекав ремонтну бригаду. Зупинка була вимушена, була поломка, він не міг далі рухатись, стояв більше доби. 10.12.2023 близько 00 год. 10 хв. він почув, як у причеп його автомобіля вдарився автомобіль, не бачив, тільки чув. Трикутник знаходився приблизно за 50 кроків від його автомобіля, у подальшому він був збитий саме автомобілем під керуванням ОСОБА_3 . Додав, що асфальт був мокрий, ліхтарів не було на тій діялнці дороги, однак видимість була чудова. Також зазначив, що ОСОБА_3 спочатку визнавав вину, а заперечення були з боку власників транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 .
У судовому засіданні інспектор взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції Тодосійчук В.О. підтвердив наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Вказав, що протокол правомірно складений саме на водія ОСОБА_1 , оскільки в його діях вбачається порушення ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Наведене, зокрема, підтверджується складеною схемою ДТП, яка ніким не оспорювалася. Вказав, що на місці ДТП він не бачив знака аварійної зупинки - трикутника, оскільки на дорозі було розсипане зерно, уламки від транспортних засобів. При цьому аварійна сигналізація в автомобілі ОСОБА_2 була увімкнена. У діях останнього поліцейські не вбачали будь-яких порушень, тому на нього протокол не був складений. Також пояснив, що раніше - протягом доби не був на вказаній ділянці дороги, тому не може надати інформацію про деталі зупинки автомобіля Бондаренка.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились. Зважаючи на обмеженість процесуальних строків розгляду справи та строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, 07.03.2024 у судовому засіданні суддя дійшов висновку про недоцільність подальшого відкладення розгляду справи для очікування свідків та доцільність вирішення справи на підставі наявних матеріалів.
У матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_7 , водія автомобіля DAF НОМЕР_6 , від 10.12.2023, який вказав, що рухаючись по автодорозі М-05 в напрямку м. Київ на 170 км, уникаючи прямого зіткнення з авт. DAF НОМЕР_2 , який після удару з другим авт. вилетів на його сторону руху і в результаті висипання зерна на проїзну частину його автомобіль скинуло в кювет.
Також у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_8 , водія автомобіля DAF НОМЕР_8 , від 10.12.2023, який вказав, що рухаючись по автодорозі М-05 Одеса Київ у напрямку Києва на 170 км, став свідком, як автомобіль DAF НОМЕР_2 , зіштовхнувся з іншим автомобілем в напрямку Одеси, в результаті зіткнення автомобіль НОМЕР_2 почало викидати на його смугу руху, та автомобіль НОМЕР_6 , тікаючи від зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 і розсипанням його зерна на проїзну частину, авто DAF НОМЕР_6 злетів у кювет.
До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця ДТП, яка сталася 09.12.2023 о 23 год. 45 хв. на а/д М-05 Київ Одеса 170 км 500 м, в якій відображене розміщення транспортних засобів на трасі, зазначене місце зіткнення автомобілів DAF НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 та DAF НОМЕР_4 з напівпричепом НОМЕР_5 , вказані пошкодження усіх транспортних засобів. Зі схемою ДТП ознайомлені ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будь-яких зауважень не наведено.
У судових засіданнях учасники справи також не оспорювали обставини, зазначені на схемі ДТП.
Вислухавши пояснення адвоката Ільїна А.Н., свідка ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката Михайлова Г.В., інспектора Тодосійчука В.О., дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню), потрібні факти особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.
Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 519698 від 10.12.2023, водію ОСОБА_1 ставиться у провину недотримання вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів та металевого відбійника, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР),під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Згідно з пп. а) п. 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.
Відповідно до п. 9.10 ПДР разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі:
а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди;
б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
У п. п. 9.11, 9.12 ПДР зазначено, що якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар збоку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил.
Відповідно до терміну, наведеного у ПДР, обмежена оглядовість дороги - це видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами.
На відміну від терміну недостатня видимість термін обмежена оглядовість роз`яснює водієві, що на проїзній частині через об`єктивні причини (рельєф місцевості, раптова поява транспортних засобів тощо) може бути обмежена оглядовість, що може призвести до створення аварійної обстановки або ДТП. У таких місцях встановлюються попереджувальні знаки 1.1; 1.2; 1.3.1-1.3.2; 1.4.1-1.4.7; 1.6; 1.39; 1.41, а водії зобов`язані знижувати швидкість руху свого транспортного засобу.
Із аналізу наведених норм слідує, що у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація. Знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, поряд з аварійною світловою сигналізацією, має бути установлений у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди або ж у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
У даному випадку мала місце вимушена зупинка на дорозі. При цьому під час розгляду справи не встановлено та учасниками справи не вказувалося, що мала місце обмежена оглядовість дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
Таким чином, водій транспортного засобу, що вимушено зупинився на дорозі, повинен був увімкнути аварійну світлову сигналізацію, встановлення знаку аварійної зупинки у даному випадку не є обов`язковим.
Водій ОСОБА_6 пояснив, що по причині несправності здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, виніс знак трикутник (аварійна зупинка), включив аварійну світлову сигналізацію, а також габаритні ліхтарі.
Інспектор Тодосійчук В. не зміг підтвердити наявність аварійного знаку через ситуацію, яка вже склалася після ДТП, однак аварійна сигналізація була ввімкнена. Стверджував, що в діях водія ОСОБА_6 не вбачалося порушень правил дорожнього руху, які призвели до пошкоджень транспортних засобів, тому на останнього і не було складено відповідного протоколу. Вказав, що саме ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, внаслідок чого сталася ДТП.
ОСОБА_1 при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення, який був складений стосовно нього, не вказував про незгоду зі змістом протоколу, де зазначено про порушення ним п. 13.3 ПДР.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 та його захисник Ільїн А.Н. у судовому засіданні вказували про відсутність аварійної сигналізації на автомобілі, що стояв на узбіччі, та аварійного знаку. На переконання захисника Ільїна А.Н. саме ці обставини призвели до виникнення ДТП, тому вважав що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Однак суд не може погодитися з твердженнями захисника Ільїна А.Н. з огляду на таке.
Згідно з п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з приписами п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Розглянувши справу, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, оскільки керуючи вантажним транспортним засобом, у темну пору доби, на мокрому асфальтовому покритті, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого при виникненні перешкоди не зміг вжити достатніх заходів для її безпечного об`їзду, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті створив небезпеку для дорожнього руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та металевого відбійника.
Суд відхиляє доводи захисника Ільїна А.Н., оскільки вони є лише припущеннями, не підтверджені жодними доказами та в цілому не вказують на відсутність порушень з боку ОСОБА_1 . Беручи до уваги пояснення учасників справи, дані схеми місця ДТП від 09.12.2023, які ніким не оспорюються, та згідно з якими у водія ОСОБА_1 не було перешкод, які б унеможливили безпечний об`їзд автомобіля, який стояв на узбіччі, зважаючи на ширину смуг руху, відсутність будь-яких транспортних засобів, які б рухалися в попутному з ним напрямку, а також враховуючи значну відстань транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , від місця зіткнення, що може вказувати на перевищену швидкість руху й несвоєчасне реагування на виникнення перешкоди, суд дійшов саме такого висновку.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не дотримався загальних вимог, які висуваються до особи, яка керує автомобілем, порушив вимоги п. 13.3. ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів та металевого відбійника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами: даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 519698 від 10.12.2023, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення; даними схеми наслідків ДТП, яка сталася 10.12.2023, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів; рапортом інспектора взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП В. Тодосійчука від 10.12.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 10.12.2023; усними пояснення ОСОБА_6 та інспектора взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП В. Тодосійчука В., наданими у судовому засіданні.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає таке.
Згідно з визначенням поняття водій, яке надане у ПДР, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6900352 від 27.04.2023 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.
На підставі зібраних та досліджених доказів, які є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй достовірності, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 , будучи таким, що протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , його винуватість підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 099406 від 10.12.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6900352 від 27.04.2023; рапортом інспектора взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції В.Тодосійчука від 10.12.2023.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що наведені у постанові докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, його винуватість доведена дослідженими та оціненими під час розгляду справи доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності та нехтуючи встановленими обмеженнями, знову вчинив аналогічне правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 36, 284, 287 КУпАП,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя О.І.Єщенко