Справа № 212/650/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції Багнюк В. П. обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 3 січня 2024 року, в якому зазначено, що 3 січня 2024 року об 7-26 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота» «RAV4» н. з. НОМЕР_2 по мрн. 5-й Зарічний біля буд. 39 у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці), однак відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що було зафіксовано на нагрудні камери поліцейських № 475223, 475221, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Розгляд справи було призначено під час складання протоколу серії ААД № 624345 у приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, про що ОСОБА_1 був повідомлений під відео фіксацію та підпис, долучену до справи та переглянуту судом, однак незважаючи на виклик ОСОБА_1 до суду останній в судове засідання 14 лютого 2024 року об 11-00 год. не з`явився, жодних клопотань не надав, тобто правопорушник не з`явився за невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Крім того особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені під відео фіксацію вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак від дачі пояснень ОСОБА_1 у протоколі відмовився, не погоджуючись, однак, із ним.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене вмотивування, через ігнорування ОСОБА_1 виклику на розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у його відсутність.

Захисник Багнюк В. П., адвокат Довбня О. В., будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання також не зявився, повідомивши суд, що він та ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, не можуть бути присутніми в судовому засіданні 14 лютого 2024 року, яке просив відкласти.

При цьому адвокат Довбня О. В. надав суду письмові пояснення у клопотанні про закриття провадження по справі за ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1 , де вказував, що 03.01.2024 року об 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 пройшов медичне обстеження в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР, отримавши висновок №17, за яким у ОСОБА_1 ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не виявлено. Отже, ОСОБА_1 не знаходився в стані алкогольного сп`яніння 3 січня 2024 р., що свідчить про необхідність згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях. Крім того зазначав, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, бо доказів, які вказують на зворотне, матеріали справи не містять. Зазначав, що документального підтвердження правомірності зупинки транспортного в матеріалах справи немає, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева». Крім того відеофіксація працівниками поліції відбувалась з перериванням у порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», підтвердженням чого є відео файли, що знаходяться у матеріалах справи. Також ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист. Отже, відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення у діях останнього.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 через свого захисника реалізував права, передбачені ст. 268 КУпАП, відповідно ознайомившись із матеріалами справи, дававши пояснення, подавши докази, заявивши клопотання. При цьому ОСОБА_1 та його захисник, ОСОБА_2 , були своєчасно сповіщенні про місце та час розгляду справи.

Також судом було враховано, що розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 вже відкладався, а доказів того, що він або його захисник не мають можливості бути присутніми 14 лютого 2024 року на судовому засіданні суду не було надано.

Отже, справа про адміністративне правопорушення за таких фактичних даних була розглянута судом без участі ОСОБА_1 та його адвоката, Довбня О. В., за наявними у справі доказами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому за п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

За п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, вбачається, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд зазначає, що за ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість, вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю перебування ОСОБА_1 під час керування ним 3 січня 2024 року транспортним засобом «Тойота» «RAV4» н. з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного вмотивування.

Так на підтвердження факту керування саме ОСОБА_1 3 січня 2024 року біля 7-26 год. по мрн. 5-й Зарічний біля буд. 39 міста Кривого Рогу транспортним засобом «Тойота» «RAV4» н. з. НОМЕР_2 в справі мається оптичний диск із відео фіксацією з відео реєстратора автомобіля та нагрудних камер поліцейських, переглянутий судом.

Таким чином суд відхиляє посилання захисника Довбня О. В. на те, що матеріали справи не містять доказів фіксації факту керування таким автомобілем саме ОСОБА_1 .

При цьому з переглянутого відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що в салоні автомобіля «Тойота» «RAV4» н. з. НОМЕР_2 перебував лише ОСОБА_1 , тобто на водійському сидінні.

Суд також відхиляє посилання захисника на те, що відеозапис працівниками поліції було проведено у порушення закону та який не є повним, оскільки доказів того, що фіксація не була проведена повністю захисник суду не надав, а переривання відеозапису з камер поліцейських не впливає на можливість суду перевірити обставини складання протоколу за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Також суд відкидає посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не був проінформований про причини зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки переглянуті судом відео файли з нагрудних камер поліцейських свідчать про те, що ОСОБА_1 повідомлявся працівниками поліції про те, що він порушив вимоги ПДР, внаслідок чого його транспортний засіб було зупинено.

При цьому відео фіксація, долучена до справи, свідчить про ознайомлення та роз`яснення прав ОСОБА_1 працівниками поліції, зокрема, його права на захист, про що також свідчить його підпис у протоколі серія ААД № 624345.

Однак, суд при цьому вказує, що з долученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту та направлення поліцейських вбачається, що 3 січня 2024 року було виявлено транспортний засіб «Тойота» «RAV4» н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан спяніння, на що останній відповів відмовою.

В той же час суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівника поліції, який був напарником поліцейського, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 3 січня 2024 року не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

При цьому суд зауважує, що навіть сам по собі факт визнання особою провини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом винуватості особи за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє поліцейських від доведення правомірності складення протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Суд зазначає, що до справи було надано відео матеріали за фактом складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, на якій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан спяніння.

Натомість, на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських, долучених до справи, не вбачається проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього ознак алкогольного спяніння, які з переглянутого судом відео не вбачаються.

При цьому ОСОБА_1 на відео заперечував вживання ним алкоголю, вказуючи, що тремтіння пальців рук обумовлена необхідністю поспішати на виклик керівництва та тим, що його зупинили працівники поліції.

Більше того з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео реєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював свої заперечення.

Таким чином оглядом відео фіксації, наданої працівниками поліції, вбачається, що ознаки спяніння, зазначені працівниками поліції в протоколі серія ААД № 624345, не підтверджуються, а відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан спяніння у медичному закладі була зумовлена незгодою із діями працівників поліції щодо процедури виявлення у нього ознак спяніння.

Також суд зауважує, що за висновком медичного огляду № 17 від 3 січня 2024 року КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР» вбачається, що 3 січня 2024 року об 13-40 год. внаслідок проведенні медичного огляду відносно ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього стану спяніння вбачається, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак будь-якого сп`яніння.

Отже, наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння не було підтверджено належними доказами перед судом.

Таким чином, враховуючи наявні матеріали справи, в суді не було поза розумнім сумнівом підтверджено керування ОСОБА_1 3 січня 2024 року автомобілем «Тойота» «RAV4» н. з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, що, натомість, було спростовано медичним висновком № 17 від 3 січня 2024 року за результатами огляду ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного обґрунтування, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейськими щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем 3 січня 2024 року по мрн. 5-й Зарічний біля буд. 39 з ознаками алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не було доведено об`єктивними доказами в суді.

Згідно із ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 не був доведений склад правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не було доведено порушення ним п. 2.5 ПДР під час керування транспортним засобом.

На підставі викладеного вмотивування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю, внаслідок чого клопотання захисника останнього підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: Д. О. Козлов