ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №273/1728/23

Провадження № 3/293/36/2024

29 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

23.11.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області в порядку підсудності згідно постанови Житомирського апеляційного суду від 09.11.2023, надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 23.11.2023 вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Л.В.Лось.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №399297 від 07.07.2023 гр. ОСОБА_1 07.07.2023 о 00:28 в м. Баранівка, вул. Костельна, керував автомобілем Hyundai Sonata , д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний пристрій, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене судом на 29.02.2024 не з`явився, про дату час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 37).

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вернидуб Д.В. також про час та місце розгяду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Однак ні ОСОБА_1 , ні його захисник в судове засідання від 29.02.2024 не з`явились.

Натомість 29.02.2024 від захисника Вернидуба Д.В. на електронну пошту суду за вх. №363 надійшло клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю відповідно до вимог КУпАП.

Вказане клопотання мотивує тим, що підстави, які слугували для передачі за підсудністю справи відносно ОСОБА_1 до Черняхівського районного суду Житомирської області перестали існувати, оскільки відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 21.11.2023 за №1070/0/15-23 "Про відрядження судді Семенівського районного суду Полтавської області Самойленко Л.М. до Баранівського районного суду Житомирської області для здійснення правосуддя" було вирішено відрядити суддю Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 до Баранівського районного суду Житомирської області для здійснення правосуддя строком на 1 (один) рік із 4 грудня 2023 року. Тому з`явилась об`єктивна реальна можливість розгляду даної справи належним Баранівським районним судом Житомирської області. Також доводить, що розгляд справи в судовій інстанції понад 100 км від місця проживання особи щодо якої розглядається справа є прямим порушенням права особи на захист та перешкоджає реальній можливості скористатись правами наданими ст. 268 КУпАП щодо безпосередньої участі особи в розгляді справи.

Дослідивши клопотання захисника суд дійшов такого висновку.

Так, постановою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 09.11.2023 прийнято рішення про передачу матеріалів справи №273/1728/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП для розгляду до Черняхівського районного суду Житомирської області.

Вказане рішення Житомирським апеляційним судом прийняте з підстав неможливості утворити склад суду Баранівським районним судом Житомирської області для розгляду вище вказаної справи, яка надійшла на адресу Житомирського апеляційного суду 24.10.2023.

Як зазначалося вище матеріали справи відносно ОСОБА_1 надійшли до Черняхівського районного суду Житомирської області 23.11.2023 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 23.11.2023 вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Л.В.Лось.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Частиною першою ст. 55 Конституції України передбачено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав та свобод.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений порядок направлення справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються місцевими загальними судами (суддями), з одного суду до іншого, зокрема, у випадку неможливості розгляду такої справи у відповідному суді.

Однак, апеляційний суд з урахуванням того, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України дійшов висновку про передачу вказаної справи відносно ОСОБА_1 до Черняхівського районного суду Житомирської області, посилаючись при цьому на норми Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус судів".

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21, 22 рішення у справі «Надточій проти України», пунктом 55 рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Як визначено ч.5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Отже, саме Черняхівський районний суд Житомирський області повноважний у розгляді матеріалів справи №273/1728/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП, що спростовує доводи клопотання сторони захисту.

Водночас не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту про те, що відстань між місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та місцезнаходженням суду, який здійснює розгляд справи, є порушенням прав ОСОБА_1 на захист та його присутності в судовому засіданні.

Суд зауважує, що доказів об`єктивної неможливості ОСОБА_1 , зважаючи на значну для нього відстань від місця проживання до суду, прибувати у судове засідання за виклом до суду, при його бажанні безпосередньої участі, суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатись своїм правом і на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Разом з тим суд звертуає увагу, що особа, яка притягається до адмінінстарвтиної відповідальності не позбавлена права мати захисника, який би міг представляти інтереси останнього під час судового розгляду даної справи.

Як убачається з матеріалів справи таким правом ОСОБА_1 скористався.

Відтак, клопотання захисника, діючого в інтересах ОСОБА_1 , суд уважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусуостаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, суд вчинив всі необхідні дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому суд також зважає на ту обставину, що розгляд справи відкладався тричі із значним інтервалом між судовоми засіданнями, що в свою чергу не позбавляло ОСОБА_1 можливості скоритатись своїм процесуальним правом та подати при необхідності заперечення щодо викладених у протоколі про адмінстративне правопорушення обставин.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, та те, що суд вчинив всі необхідні дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, надав можливість скористатись своїм правом на захист, однак ОСОБА_1 та його захисник на виклик суду у судові засідання не з`явились, своїм процесуальним правом на подання заперечень щодо обставин, викладених у протоколі про адмінстративне правопорушення ОСОБА_1 не скористався, а тому суд визнає причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання неповажними, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Крім того такі дії ОСОБА_1 як про відкладення розгляду справи та, зокрема, наявне клопотання про направлення справи за підсудністю, суд розцінює як зловживання останнім своїми процесуальними правами з метою уникнути відповідальності.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов такого висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Продорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №399297 від 07.07.2023 гр. ОСОБА_1 07.07.2023 о 00:28 в м. Баранівка, вул. Костельна, керував автомобілем Hyundai Sonata , д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний пристрій, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч.1 статті 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративні правопорушення серії ААД №399297 від 07.07.2023, складений за відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, КНП «Баранівська ЦРЛ» ( а.с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.07.2023 за змістом яких зазначив, що відмовляється від надання пояснень згідно ст. 63 Конституції України (а.с.7);

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 07.07.2023 із заначеннм про відмову від підпису водієм (а.с. 4);

- відеозаписом події, наданим працівниками поліції, при перегляді якого судом встановлено, що працівник поліції зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що автомобіль рухався під час коменданської години. Під час спілкування з останнім, працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Гр. ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, а саме в Баранівській ЦРЛ та запропоновано ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля працівників поліції для проїзду у такий медичний заклад, на що ОСОБА_1 відмовився, зазначаючи, що не бажає пересідати із свого автомобіля у службовий автомобіль працівників поліції, а бажає їхати за кермом самостійно до медичного закладу. Після цього працівником поліції роз`яснено, що відповідно до вимог Інструкції при виявлених ознаках наркотичного сп`яніння подальний рух ОСОБА_1 заборонений, а тому саме працівники поліції в службовому автомобілі мають супруводжувати ОСОБА_1 до медичного закладу. Однак ОСОБА_1 відмовився від його супроводження до медичного закладу працівниками поліції для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння. Після відмови пройти огляд ОСОБА_1 повідомлено про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці, підвищена жвавість, на запитання працівників реагує зухвало, має місце нецензурна лайка, тощо.

Вказував, що має перепустку для руху в час коменданської години, однак пред`явити таку перепустку відмовився, що також супроводжувалось нецензурною лайкою.

Із відеозапису також встановлено, що водія попереджено про подальшу заборону руху. ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу серії ААД №399297 від 07.07.2023, складеного відносно ОСОБА_1 та, зокрема, і відеозапису, останній заперечень, зауважень щодо невідповідності внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції мало місце необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Суд зазначає, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, що розглядається, є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 порушено п.2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також суд звертає увагу на те, працівниками поліції дотриманий порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ААД №399297 від 07.07.2023 складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст.ст.254,256 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Таким чином суд дійшов висновку, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ч.1ст.130, 245, 251, 252, 256,266, 291,294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В клопотанні захисника Вернидуба Дмитра Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про направлення справи №273/1728/23 відносно ОСОБА_1 з Черняхівського районного суду Житомирської області за територіальною підсудністю до Баранівського районного суду Житомирської області - відмовити.

2. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Людмила ЛОСЬ