Справа № 308/3171/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Конопіхіна А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ від 16.02.2024 вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 15.02.2024 року о 17 год. 44 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на напрямку 299 прикордонного знаку на відстані 3900 метрів до Державного кордону України за спробу незаконного перетину держаного кордону України в Словацької Республіку, в пішому порядку, поза межами пунктів пропуску, в складі групи осіб, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

Дії громадянина України ОСОБА_1 кваліфіковані ч. 2 ст. 204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене в складі групи осіб.

В судове засідання громадянин України ОСОБА_1 не з`явився. Однак слід врахувати, що інтереси останнього представлені його захисником адвокатом Конопіхіним А.В., який заперечив вину свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, пояснив, що заяву про визнання винуватості ОСОБА_1 15.02.2024 року написав під примусом працівників прикордонного загону; докази вчинення ОСОБА_1 спроби перетнути державний кордон в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетину держаного кордону України в Словацьку Республіку, в пішому порядку, поза межами пунктів пропуску, в складі групи осіб, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено в чому саме полягали дії ОСОБА_1 з кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення в складі групи осіб, не вказано жодної дії, вчиненої ОСОБА_1 , яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Суддя зауважує, що наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами пунктів пропуску, без зазначення в чому саме виразились дії ОСОБА_1 щодо вчинення такої спроби, є неконкретним формулюванням обвинуваченням.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено:

-протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №014328 від 16.02.2024 року відносно ОСОБА_1 ;

-протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів ОСОБА_1 від 15.02.2024 року;

-протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 15.02.2024 року;

-копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ;

-письмові поясненнями ОСОБА_1 від 15.02.2024 року, які, однак, були заперечені захисником в судовому засіданні;

-рапорт молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії інспекторів кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип В) сержанта ОСОБА_2 від 15.02.2024 року;

-схему виявлення правопорушників;

-копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014330 від 16.02.2024 року, про адміністративне затримання від 15.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_3 ;

-копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014327 від 16.02.2024 року, про адміністративне затримання від 15.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_4 ;

-копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014329 від 16.02.2024 року, про адміністративне затримання від 15.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_5 .

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суддя враховує наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення, про адміністративне затримання та рапорт не можуть бути визнані належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини, викладені в них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

В ситуації, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року) в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

Зі схеми виявленні правопорушників вбачається, що особу затримано на відстані 3 300 м від прикордонної смуги, а з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №014328 від 16.02.2024 року вбачається, що особу затримано в с.Камяниця Ужгородського району, тобто особу затримано не в межах прикордонної смуги.

Визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє сторону обвинувачення від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності.

Письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , наявні в матеріалах справи, не можуть бути прийняті суддею, так як такі не надавали особистих пояснень в судовому засіданні, а суддя, за аналогією з КПК України, може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання.

При оцінці та співставленні комплексу доказів, які надані в підтвердження винуватості ОСОБА_1 суддя позбавлений можливості однозначно оцінити його дії, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення.

Інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі, судді не надано.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст.204-1, п. 1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Голяна