Справа №522/3730/24
Провадження №3/522/2503/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів 22.02.2024 року в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога №2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номерний НОМЕР_1 , перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря №000584, медичний огляд проводився в законному порядку, в медичному закладі. Подія зафіксована на портативний відеореєстратор №470625; №471024.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №733967 від 22.02.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи адвокат Сафронюк П.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надав суду письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що останній вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає в повному обсязі, мотивуючи свою правову позицію тим, що:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №733967 від 22.02.2024 року вбачається, що 22.02.2024 року час не зазначений, м. Одеса, Фонтанська дорога, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння, висновок Лікаря 000584, медичний огляд проводився в законному порядку в медичному закладі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено пояснення ОСОБА_1 «Не згоден».

Відповідно до обставин події, перше, на що слід звернути увагу, то це на той факт, що події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відбувались о 00:15 годин, в той час як висновок лікаря складений о 03:45, а направлений на огляд ОСОБА_1 згідно висновку був о 03:08.

В матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 однак відповідно інструкції, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння складається виключно у випадку згоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що передбачено п.5 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабміну України від 17 грудня 2008 року №1103", Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

При встановленні стану сп`яніння відповідно до висновку лікаря, після огляду в медичному закладі, обов`язковим є наявність направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак в матеріалах справи такий доказ відсутній, що свідчить про те, що поліцейські намагались приховати той факт, що огляд ОСОБА_1 відбувався з порушенням строку для такого огляду.

Відповідно до інструкції, п 2.9, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Тобто огляд ОСОБА_1 мав відбуватись не пізніше 02:15 годин 22.02.2024 року.

Відповідно до п.22, Розділ ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, щодо порядку оформлення процедури огляду особи на стан сп?яніння, відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735(Надалі Інструкції), матеріали справи не містять:

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1 інструкції);

-АКТ медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3 інструкції);

В той же час в матеріалах справи міститься АКТ огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Додаток 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 розділу ІІ), в той час як такий документ складається виключно у випадках, коли огляд особи здійснюється уповноваженим працівником поліції на місці, при чому в акті огляд відсутній підпис ОСОБА_1 про те, що він згоден з результатами.

Таким чином слід зробити висновок про те, що оскільки процедура огляду ОСОБА_1 не відповідала вимогам Інструкції, тож вона була проведена з порушеннями, а тому висновок, складений на підставі огляду який не відповідав вимогам інструкції вважається недійсним.

Документи, які долучені до протоколу є недопустимими доказами.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами Украі?ни, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформаціі?, отриманоі? внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що в ньому відсутні відомості про те, коли саме було вчинене адміністративне правопорушення, в якому звинувачується ОСОБА_1 .

28.08.2024 року ОСОБА_1 та адвокат Сафронюк П.В. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст.256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

З матеріалів справи вбачається наступне.

22.02.2024 року в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога №2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номерний НОМЕР_1 , перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря №000584, медичний огляд проводився в законному порядку, в медичному закладі. Подія зафіксована на портативний відеореєстратор №470625; №471024.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ч.1 ст.130 КУпАП).

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису з ПВР №470625; №471024 долученого співробітниками поліції до протоколу, вбачається, що відеозапис здійсненний та зафіксований одним відеофайлом, на якому значиться, лише, момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та знайомлення останнього з таким протоколом.

На відеозаписі відсутні відомості щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а також, що в порядку ст.266 КУпАП співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п. 5. розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На думку суду, метою обов`язкової відео фіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Також слід вказати, що п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Враховуючи, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи, не проводився безперервно спеціальними технічними засобами з моменту зупинки та весь час під час виконання необхідних ними дій, що є порушенням Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, затверджену наказом МВС України 18.12.2018 №1026, суд розцінює, що доданий працівниками до матеріалів справи диск із відеофайлом є неналежним і недопустимим доказом.

Крім того, під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суддя позбавлений можливості перевірити обставини, викладені в протоколі, а також твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити істину у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також, суддя не приймає до уваги, як доказ, висновок лікаря нарколога №000584 від 22.02.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 , так як протокол серії ААД №733967 складений в порушенні ст.256 КУпАП, а саме в протоколі не зазначено час скоєння адміністративного правопорушення, відеодакази не дають змогу повною мірою відобразити обставини 22.02.2024 року в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не можливо встановити достовірність виконання вимог ч.4 ст.266 КУпАП.

Із змісту положення ч.5 ст.266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було грубо порушено норми закону.

Таким чином, на думку суду, склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є формальним через порушення положень Інструкції щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виражається, між іншим, у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

За таких обставин, суд, при оцінюванні зібраних у справі доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що в матеріалах справи недостатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 255, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.С. Єршова