КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/332/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александрова Д.О. з доповненнями в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Постановою судді встановлено, що 06 листопада 2023 року близько 02 години 40 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по АДРЕСА_5, керував автомобілем «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023 та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що поліція не зупиняла автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , доказів керування суду поліція не надала, перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння на вулиці не створює складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, адже, він не є суб?єктом такого правопорушення. Автомобіль стояв припаркований тривалий час, свідок ОСОБА_2 , який був допитаний у суді це підтвердив.

Крім того, апелянт зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 5 листопада 2023 року він зустрів свого товариша та вони поїхали до нього додому пом?янути загиблих друзів. Він залишив автомобіль на дорозі по АДРЕСА_5 навпроти будинку АДРЕСА_5 , а далі пішки він лише зайшов до будинку АДРЕСА_2. Ці 2 будинки розташовані поруч, навіть 1 стіна суміжна. У квартирі по АДРЕСА_2 вони спілкувалися, вживали спиртні напої, також були інші хлопці та дівчата. Близько другої години вони вийшли у загальний коридор будинку та він голосно розповідав історію. У цей час, з сусідньої квартири вийшов сусід та вигнав їх з під`їзду, бо вони заважають спати. Він, товариш та дві дівчини пішли до припаркованого автомобіля, та сіли до салону автомобіля. При цьому, ОСОБА_1 знаходився на сидінні водія, він завів двигун, щоб прогріти автомобіль та пояснював своєму товаришу, як керувати цим автомобілем. У цей час під`їхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп?яніння, він відмовився, оскільки не був водієм. Апелянт вказує, що взагалі адреси АДРЕСА_5 не існує.

Також апелянт вказує, що на відеозаписі відсутні дані про те, що ОСОБА_1 зупинили під час руху працівники поліції, а тому він не був водієм та не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння, саме тому наполягав у суді першої інстанції на тому, щоб справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що свідок ОСОБА_2 допитаний у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_2 . У його сусіда постійно збираються компанії та вночі голосно розмовляють, кричать, грає музика. Вночі він прокинувся від шуму компанії, вийшов у загальний коридор та побачив близько 5 чоловіків та декілька жінок. Він сказав їм покинути під?їзд. Потім він у вікно яке виходить на АДРЕСА_5 бачив, як за будинком, де ніхто з місцевих не ставить на дорозі, припаркований автомобіль, біля якого стояли чоловіки та жінки, саме до них під`їхав автомобіль працівників поліції. Місце стоянки автомобіля Мазда поруч з будинком де проживає свідок, вікна його квартири виходять на дорогу де стояв припаркований автомобіль ОСОБА_1 , провулок добре освітлюється, він добре бачив хто підходив до припар кованого автомобіля та бачив, що автомобілем Мазда ніхто не керував коли до нього під`їхала поліція.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Александрова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, пояснення працівника поліції Бойчука М.П., перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №531963, згідно якого 06.11.2023 о 02 годині 50 хвилин в місті Києві ОСОБА_1 рухаючись по АДРЕСА_5, керував автомобілем «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1).

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 підписаний особою, яка його склала. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.4), відеозаписом з місця події (а.с.5).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З приводу доводів апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції, то такі доводи є неспроможними з огляду на наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 5 листопада 2023 року він зустрів свого товариша та вони поїхали до нього додому пом`янути загиблих друзів. Він залишив автомобіль на дорозі на пр. Кармелюка, а далі пішов пішки. У квартирі вони спілкувалися, вживали спиртні напої, також були інші хлопці та дівчата. Близько другої години вони вийшли у загальний коридор будинку та він голосно розповідав історію. У цей час, з сусідньої квартири вийшов сусід та вигнав їх з під`їзду, бо вони заважають спати. Він, товариш та дві дівчини пішли до припаркованого автомобіля. Вони сіли до салону автомобіля. Він знаходився на сидінні водія, завів двигун, щоб прогріти автомобіль та пояснював своєму товаришу, як керувати цим автомобілем. У цей час під`їхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, оскільки не був водієм.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції, рухаючись на службовому автомобілі повернули з однієї дороги на іншу праворуч та продовжили рух. На певній відстані побачили світло фар авто в зворотньому для них напрямку. За вказівкою працівника поліції, у якого увімкнена камера, зупиняються, і в цей момент працівник поліції швидко виходить з авто. В цей час від авто з увімкненими фарами, яким виявився автомобіль «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 відходить особа, як пізніше встановлено - ОСОБА_1 . Працівник поліції висловлює команду « Стояти», і особа зупиняється. На вимогу працівника поліції надати документи, ОСОБА_1 просить працівників поліції їх відпустити, оскільки він є військовослужбовцем, проходить службу у Президентському полку і йому згодом потрібно буде їхати на першу лінію фронту і складання протоколу за будь - яке адміністративне правопорушення йому не потрібно. При цьому, з автомобіля вийшов його товариш, який хотів надати пояснення працівникам поліції. Разом з цим, ОСОБА_1 , маючи зовні явні ознаки алкогольного сп`яніння, постійно використовуючи ненормативну лексику, кричав, сварився та ображав товариша, який намагався його заспокоїти. На запитання працівника поліції, чи вживав водій ОСОБА_1 та його товариш алкоголь, останні вказали, що вживали у невеликій кількості, оскільки пом`янули загиблих своїх товаришів. ОСОБА_1 під час сварки з товаришем наголошував останньому на тому, що даремно хотів його відвезти додому і в зв`язку з цим тепер має проблеми. Після чого, працівник поліції вказує, що вони їхали за викликом, що надійшов на адресу поліцейських і з`ясовує у ОСОБА_1 , зважаючи на те, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чи буде, той проходити огляд на стан сп`яніння.На що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовляється. Надалі, працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду в передбаченому законом порядку, на вимогу працівника поліції є відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП та з`ясовує чи це зрозуміло. ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду на місці та відмовляється їхати до лікаря, постійно просить не складати відносно нього протокол та його відпустити, при цьому кричить, та навіть, застосовує фізичну силу до товариша. Працівники поліції пропонують як ОСОБА_1 , так і його товаришу шукати тверезого водія. На що ОСОБА_1 , показуючи свій мобільний телефон працівникам поліції, кричить, що він особисто телефонував своїм цивільним товаришам з проханням приїхати його відвезти, але ніхто не погодився. При цьому, наголошує на тому, що дівчата, які перебувають в салоні автомобіля, також вживали спиртні напої. Далі, працівник поліції складає протокол, ознайомлює з його змістом ОСОБА_1 , роз`яснює його права, та наслідки складання протоколу.Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції т.в.о. заступник командира роти та батальйону №4 полку №2 УПП в місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Бойчук Михайло Павлович пояснив, що дійсно пам`ятає дану подію, яка відбулась 06.11.2023 десь приблизно о 02 годині 50 хвилин в місті Києві. Він особисто складав протокол серії ААД 531963 щодо ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичній установі. Так, працівник поліції вказав, що на момент події він був на добовому чергуванні та здійснював патрулювання у складі екіпажу «Рубін 451» по Дніпровському району м. Києва. Близько о пів на третю годину ночі на планшетний службовий пристрій було отримано орієнтування від чергового про те, що за адресою : м.Київ, Харківське шосе, 19 від`їжджає автомобіль «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також цю інформацію було продубльовано черговим і по внутрішньому радіозв`язку, і орієнтовано всі екіпажі патрульної поліції на пошуки вказаного авто. Оскільки їх екіпаж на той час перебував на вул. Празькій, тобто неподалік від місця знаходження авто Мазда , вони з напарником поїхали по місцю орієнтування, і повернувши на вул. Кармелюка в напрямку вул.Харківське шосе, побачили, що їм назустріч рухається автомобіль з увімкненими фарами, проте, ще не видно було його марку та номера. Під`їхавши ближче, впевнились, що це саме авто з орієнтування, тобто, авто «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , тому вони ввімкнули червоні проблискові маячки, щоб зупинити транспортний засіб. А він, особисто увімкнув камеру та почав виходити до вказаного авто. Майже одночасно з ним з Мазди вийшов також водій, та направився йому назустріч. Оскільки він подумав, що після зупинки транспортного засобу, водій буде втікати, він крикнув «Стояти». Під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і у медичному закладі, однак, водій відмовився, у зв`язку з чим ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівник поліції в судовому засіданні продемонстрував орієнтування, що надходило на службовий планшет з приводу авто «Мазда» та наполягав на тому, що вказаний автомобіль був ними саме зупинений, шляхом фактичного блокування проїзду, тобто, вони під`їхали та зупинились майже напроти руху авто «Мазда».

Будь-яких підстав не довіряти зазначеним показанням працівника поліції, які є логічними, послідовними, повністю узгоджуються з долученим до протоколу відеозаписом подій та іншими матеріалами справи у апеляційного суду немає.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката про те, що матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її зупинку працівниками поліції, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Більш того, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказує своєму товаришу, що саме у зв`язку з тим, що він його повіз додому, він має проблему. Таку проблему намагався вирішити товариш ОСОБА_1 , вказуючи, що скаже, що він керував, щоб лише не було проблем у ОСОБА_1 , на що останній сказав, що оскільки сам винен, то й вирішуватиме питання сам.

Відтак, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги показання свідка ОСОБА_2 , адже, такі показання повністю спростовуються даними наявного у справі відеозапису. Більш того, під час апеляційного розгляду показання свідка були повністю спростовані показаннями працівника поліції та продемонстрованою ним на службовому планшеті інформацією, які спростували той факт, що саме до заздалегідь припаркованого транспортного засобу «Мазда» під`їхав службовий автомобіль працівників поліції.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал