Справа № 277/993/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 серпня 2024 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського райсуду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працює

за ст.173-2 ч.1 КУпАП

в с т а н о в и в:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №085316 від 29.06.2024 року зі змісту якого вбачається, що 29.06.2024 року приблизно о 21 год. 06 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою та вчинила економічне насильство, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, а також в суді відсутні дані про отримання нею судової повістки.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слідує, що останню було повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відносно неї відбудеться у Ємільчинському районному суді.

Крім того відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення в ньому не зазначено в чому полягало економічне насильство ОСОБА_1 по відношенню до її чоловіка ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 29.06.2024 року приблизно о 21 год. 06 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема не зазначено про свідків події. Свідчення тільки ймовірної потерпілої сторони не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є зацікавленою.

На відеозаписах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано події, що відбувались 29.06.2024 року з 21 год. 40 хв. до 22 год. 18 хв. і на вказаних відеозаписах відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вчиняла психологічне чи будь-яке інше насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 . Під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції саме чоловік останньої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та ображав її.

Крім того в матеріалах справи також відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 пошкодила фару в автомобілі ОСОБА_2 , сама ж ОСОБА_1 на відеозаписах заперечила даний факт.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження факту порушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №085316 від 29.06.2024 року та, відповідно, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.173-2, 247, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:В. В. Заполовський