Справа № 131/178/24
Провадження № 3/131/81/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнко О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 396450 від 30.01.2024 ОСОБА_1 , 30 січня 2024 року, о 14:55 год., в м. Іллінці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Європейській, керував автомобілем BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в КНП «Іллінецька міська лікарня», з висновком алкогольне сп`яніння легкого ступеня. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та надав суду пояснення в яких зазначив, що 30.01.2024 в м. Іллінці він дійсно керував транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, в обідній час він приїхав на вул. Європейська та припаркував свій автомобіль біля ринку, оскільки у подальшому дружина ОСОБА_2 мала забрати автомобіль, щоб поїхати по власним справам. Після чого, він пішов у кафе «Ельф Бар» де вживав алкогольні напої, оскільки в цей день була річниця смерті його батька. Через деякий час він вийшов з кафе та побачив, що біля його автомобіля стоять невідомі особи та поліція, яку викликали, оскільки його автомобіль заважав проїзду.

У подальшому, між ним та водієм автомобіля, якому було заблоковано рух, а саме ОСОБА_3 виникла певна суперечка. При цьому, працівники поліції незважаючи, що на момент їх приїзду, його транспортний засіб, вже тривалий час був припаркований, висловили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, при цьому зазначив працівникам поліції, що алкоголь він вживав, після того як припаркував автомобіль. Тому, він вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього складено безпідставно. При цьому порушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП він визнав, оскільки дійсно здійснив стоянку автомобіля в невизначеному місці.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що 30.01.2024 приблизно в обідній час він разом з дружиною здійснювали покупки на ринку, що знаходиться по вул. Європейській м. Іллінці. У подальшому виїжджаючи на своєму автомобілі «Skoda» з парковки, що біля ринку, він побачив припаркований автомобіль «BMW», який фактично заблокував йому подальший рух. При цьому, водія в автомобілі не було, тому він вирішив викликати поліцію, з метою розблокування руху по даній вулиці.

У подальшому, коли приїхали працівники поліції, з`явився і водій автомобіля «BMW», з яким у нього виник певний конфлікт, через неправильну парковку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що 30.01.2024 в обідній час їй зателефонував чоловік ОСОБА_1 та повідомив, що запаркував їх автомобіль біля ринку, що по вул. Європейській м. Іллінці, щоб у дальшому вона могла його забрати та поїхати по власним справам.

Прибувши до території ринку вона побачила, що біля їх автомобіля «BMW» перебуває поліція, незнайомі люди та її чоловік ОСОБА_1 , та конфліктують через неправильне паркування. При цьому, невідома їй особа вимагала у чоловіка, щоб він забрав авто, однак ОСОБА_1 повідомив, що зараз прийде дружина та від`їде, оскільки він за кермо не сяде, так як вживав алкоголь. Дану розмову чули також працівники поліції.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши покази ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , суддя дійшов слідуючого висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20 лютого 2019 року по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Так судом установлено, що згідно протоколу серії ААД № 396450 від 30.01.2024 ОСОБА_1 , 30 січня 2024 року, о 14:55 год., в м. Іллінці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Європейській, керував автомобілем BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, відповідно дослідженому відеозапису, установлено що відео зйомка з нагрудної камери поліцейського розпочинається з розмови на підвищених тонах між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо неправильної парковки автомобіля «BMW». При цьому, на відеозаписі не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , та відповідно перебування за кермом водія ОСОБА_1 .

Крім того, у ході розгляду свідок даної події, а саме особа, яка здійснювала виклик поліції ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що не бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, лише бачив факт неправильної стоянки автомобіля, що вплинуло на заблокування руху по вулиці. При цьому, в даному автомобілі водія не було.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, останній у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення і, відповідно, не може нести відповідальність.

З урахуванням викладеного та керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статями 25, 27, 30, 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя: