ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/11332/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою адвоката Сененко К.В., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, водія механіка військової частини НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536, 80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.10.2023 о 22 год. 45 хв. в м. Черкаси, вул. Благовісна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Optima, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Внаслідок таких дій було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 519748 від 13.10.2023 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її необгрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Сененко К.В. подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.12.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження в даній справі закрити за відсутності складу адмінправопорушення.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 не керував 12.10.2023 транспортним засобом КІА ОРТІМА, д.н.з. НОМЕР_2 , і цей автомобіль йому не належить. Зазначає, що працівниками поліції, які прибули на місце пригоди, на підставі свідчень свідка ОСОБА_2 , який викликав поліцейських, було з`ясовано, що останній бачив, як ОСОБА_1 під час ДТП знаходився на задньому сидінні транспортного засобу, після чого начебто пересів за кермо автомобіля та покинув місце ДТП, однак з цим ОСОБА_1 не погоджується, апелянт зауважує, що безпосередньо працівниками поліції не було зафіксовано факту керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом. Оскільки він не керував автомобілем, тому і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт зауважує, що сержант поліції Мішенко І.О. повідомила ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП і при цьому нічого не говорила про повторність вчиненого правопорушення, це зафіксовано і на відеозапису події, однак в протоколі серії ААД №519748 наявні виправлення, а саме в частині кваліфікації статті адміністративного правопорушення, з частини 1 зроблено виправлення на частину 2, а також дописано речення правопорушення вчинено повторно протягом року, при цьому не заначено доказів, які підтверджували б повторність вчиненого правопорушення. Зазначає, що в рапорті поліцейського взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській області ДПП сержанта поліції Мішенко І.О. виявлено виправлення з ч.1 на ч.2 ст.130 КУпАП, при цьому також не зазначено про повторність вчиненого правопорушення, а тому вважає, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Сененко К.В., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задовлення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст.254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст.251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.2018).

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним в цій справі, так як показання свідка в повній мірі кореспондуються з іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження ним відносно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 519748 від 13.10.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.10.2023, рапортом поліцейського взводу №2 роти № 1 БУПП в Черкаській області сержанта поліції Мішенко І.О. від 12.10.2023, витягом щодо пошуку посвідчення водія ГСЦ від 13.10.2023, відеозаписами з б/к НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що були досліджені в судовому засіданні та містять фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що безпосередньо працівниками поліції не було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а оскільки він не був водієм, тому і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , доданими до матеріалів справи, в яких він вказав, що 12.10.2023 приблизно о 22 год. 40 хв. він керував Т3 Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_5 , а саме рухався по вул. Благовісна в напрямку вул. Грушевського. У правій від нього смузі рухався автомобіль білого кольору КІА, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час руху, коли ОСОБА_2 випереджав даний автомобіль, рухаючись зі швидкістю приблизно 45-50 км/год., автомобіль КІА різко поверну ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем, пошкодивши дзеркало, праві двері, заднє праве крило та диск. Автомобіль КІА не зупинився, продовжив рух. На перехресті вул. Б. Вишневецького вул. Благовісна автомобіль КІА та він зупинилися. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_2 побачив за кермом невідомого в чорних штанах, чорній футболці та кросівках, цей чоловік мав худорляве обличчя та чорне волосся. З автомобіля КІА вийшло четверо осіб з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в тому числі і водій. Вказані особи вели себе неадекватно та від них відчувався запах алкоголю. ОСОБА_3 , який знаходився під час ДТП на задньому сидінні, сів за кермо автомобіля КІА та покинув місце ДТП, розпочавши рух до стоянки будинку 189 по вул. Благовісна, звідти розвернув авто та поїхав по зустрічній смузі до вул. Б. Вишневецького по вул. Благовісна, де повернув праворуч у напрямку вул. Надпільна, ввімкнувши аварійну сигналізацію, здійснив зупинку транспортного засобу.

Ці письмові пояснення узгоджуються з переглянутим відеозаписом події від 12.10.2023, будь-яких сумнівів у правдивості пояснень свідка ОСОБА_2 немає.

Крім того, в рапорті сержант поліції ОСОБА_4 зазначила, що 12.10.2023, перебуваючи в екіпажі Агат-106, спільно з старшим лейтенантом ОСОБА_5 , на службовий планшет отримали виклик: ДТП. Прибувши за адресою: вул. Благовісна вул. Б. Вишневецького, було виявлено заявника ОСОБА_2 , який повідомив, що рухався на своєму Т3 Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_5 , по вул. Благовісна, в правій від нього смузі рухалося авто КІА, д.н.з. НОМЕР_2 . Водій автомобіля КІА різко повернув кермо та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 . Водій автомобіля КІА вийшов та пішов у невідомому напрямку, після чого за кермо автомобіля КІА сів невідомий, який також перебував у даному автомобілі та здійснив рух по вул. Благовісна до зупинки будинку 189. Звідти розвернувся та поїхав по зустрічній смузі до вул. Б. Вишневецького по вул. Благовісна. Після цього повернув праворуч у напрямку вул. Надпільна, згодом увімкнув аварійну сигналізацію та здійснив стоянку Т3. Поліцейськими було встановлено дану особу, ним виявився ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння і запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мовлення. Даному громадянину було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки Т3 або у лікаря нарколога на що останній відмовився, а тому щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції були переглянуті диски з відеозаписом події від 12.10.2023 з яких вбачається, що патруль поліцейських отримав повідомлення про ДТП за адресою вул. Благовісна вул. Б. Вишневецького. По прибуттю на місце було встановлено заявника ОСОБА_2 , який повідомив обставини ДТП, зокрема, те, що він рухався на своєму Т3 Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_5 , по вул. Благовісна, в правій від нього смузі рухалося авто КІА, д.н.з. НОМЕР_2 . Водій автомобіля КІА різко повернув кермо та здійснив зіткнення з його автомобілем, після чого водій цього автомобіля вийшов з нього та пішов у невідомому напрямку, а за кермо автомобіля КІА сів чоловік ( як виявилося це був ОСОБА_1 ), який також перебував у даному автомобілі та здійснив рух по вул.Благовісній, а в подальшому, здійснюючи рух у зустрічному напрямку, зупинився. Працівники поліції у спілкуванні з ОСОБА_1 встановили у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мовлення, та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що той почав всіляко ухилятися від проходження такого огляду, пояснював, що він не керував транспортним засобом, не знає чий він, намагався покинути місце пригоди, така поведінка останнього була розцінена працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі. У зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом складеного протоколу, проте підписати його відмовився.

З переглянутого відеозапису вбачається, що поліцейськими не було порушено процедуру огляду водіїв, вони діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимог вказаного пункту 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Отже, наведене вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта в частині неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП та необґрунтованого накладення стягнення за ч.2 вищевказаної статті.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та повторно протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Кваліфікуючою ознакою за наявності якої дії ОСОБА_1 можуть кваліфікуватись за ч.2 ст.130 КУпАП, є повторне протягом року вчинення ним будь-яких порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення при кваліфікації дій ОСОБА_1 були внесені виправлення у графу, яка передбачає кваліфікацію дій останнього, зокрема з частини 1 зроблено виправлення на частину 2, та дописано речення, що «правопорушення вчинено повторно протягом року», при цьому не зазначено доказів, які підтверджували повторність вчиненого правопорушення.

Також в рапорті поліцейської взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській області ДПП сержанта поліції Мішенко І.О. наявне виправлення з частини 1 на частину 2 ст.130 КУпАП, та не зазначено про повторність.

Відповідно до п.7 Розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису події від 12.10.2023 за участю ОСОБА_1 вбачається, що сержант поліції ОСОБА_4 повідомила останнього про порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, та складання щодо нього протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (відео clip-4 00:09:46).

Аналіз вказаного виправлення, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і рапорті працівника поліції, у поєднанні із формулюванням суті вчиненого адміністративного правопорушення, після перегляду відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських, дає підстави стверджувати про першочергову кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та про те, що виправлення було здійснене після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням п. 7 Розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним порушенням та безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього стягнення у межах санкції передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП, при цьому пославшись на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 24.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не з`ясувавши і не зазначивши у своєму рішенні чи чинна ця постанова.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вийшов за межі суті правопорушення, поставленого в вину останньому ( за ч.1 ст. 130 КУпАП - до виправлення), що призвело до порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , в тому числі і права на захист.

Не дивлячись на те, що матеріали справи містять дані про наявність постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 24.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яку суд поклав в основу доказів винуватості останного, він не може бути притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вчинення вказаного порушення йому не інкримінувалось і воно є більш тяжким від того, яке фактично йому було висунуте (за ч.1 ст. 130 КУпАП). Виправлення до протоколу про адмінправопорушення щодо ч.2 ст. 130 КУпАП поліцейською було внесено після складання даного протоколу, у відсутності правопорушника, тобто з порушенням п.7 розділу 11 вищезгаданої інструкції, тому не може братися до уваги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог діючого законодавства при розгляді даної справи, тому постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.12.2023 щодо ОСОБА_1 підлягає зміні в частині кваліфікації його дій та призначеного йому стягнення. Слід визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення за санкцією цієї статті.

В решті - постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Сененко К.В. задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, змінити в частині кваліфікації його дій та призначеного йому стягнення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В решті - постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка