Справа № 585/569/24
Номер провадження 3/585/204/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Харченка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Конотоп, українця, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2024 року, о 23 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 в м.Ромни по вул..Соборній, 47, керував автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу КНП СОР ОКСЛ №17 від 29.01.2024 р.

У діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину заперечив, надав суду пояснення про те, що він 28.01.24 близько 23:05 автомобілем за адресою, що зазначено у протоколі не керував. Так, він у той вечір знаходився вдома у свого товариша, а автомобіль припаркував на проїзній частині поряд із житловим будинком. Наміру керувати у цей вечір не мав, але ввечері вийшов прогріти автомобіль, бо зранку мав намір їхати він товариша у своїх справах, перед тим як виходити не переконався, що вже розпочалась комендантська година. Коли він сидів у автомобілі, то до нього під`їхав патрульний автомобіль, поліцейські пред`явили йому вимогу щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, про що він не заперечував, оскільки вважав, що це така процедура у разі порушення громадянином комендантської години. Він погодився проїхати у лікарню та здати аналіз на сечу у лікаря-нарколога, при цьому не заперечував, що протягом дня вживав пиво, але у нього ніхто не питав про керування, ані поліцейські, ані лікар. Про те, що у нього було виявлено стан алкогольного сп`яніння та це є підставою для складання протоколу за ст. 130 КУпАП йому стало відомо через п`ять днів, коли до нього додому приїхав поліцейський і він за його присутності у патрульному автомобілі склав про це протокол.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на значну кількість процедурних порушень, допущених поліцейськими, які оформлювали та складали протокол та інші матеріали справи, а саме: під час керування автомобілем ОСОБА_1 поліцейським не зупинявся та докази на відеозаписі про це відсутні; на місці затримання ОСОБА_1 йому належним чином не було роз`яснено підстави затримання та підстави проходження огляду на стан сп`яніння; сам відеозапис з бодікамери поліцейського неодноразово переривається, що є порушенням відповідної інструкції; медичний висновок на стан сп`яніння особи має сумнівний характер, оскільки висновок про стан сп`яніння зроблено на підставі даних про алкоголь у сечі у відношенні грам/на літр, що не передбачено ані законодавством України, ані імплементованим міжнародним законодавством; сам висновок заповнений нерозбірливо; диспозиція порушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 не відповідає ч.1 ст. 130 КУпАП, а сам протокол було складено через 5 днів після проходження огляду на стан сп`яніння, хоча мав бути складений протягом 24х годин.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду від 29.01.2024 р. №17, диск із відеозаписами та інші матеріали у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім іншого, згідно ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється, окрім іншого, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч.2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У той же час, згідно ч.5 вказаної вище статті КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведені норми також кореспондуються із вимогами п.4 та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, згідно яких:

-огляд водія на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;

- у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до матеріалів справи долучається, окрім іншого, відеозапис.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів встановлено, що 28.01.24 р. о 23:05 год. в м.Ромни по вул.Соборній було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . До такого висновку суд приходить, оскільки на даному відеозаписі зафіксовано, що поліцейським надається вказівка ОСОБА_1 вийти з-за керма, поставити транспортний засіб на ручне гальмо, заглушити двигун, а також надати документи, що посвідчують особу водія та документи на автомобіль, про що останній не заперечує та загалом не заперечував протягом тривалості усього відеозапису як при зупинці на місці затримання так і у медичному закладі. Про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував та знаходився у його салоні з метою прогрівання, поліцейським останній жодного разу не повідомляв, а тому версія подій, яку останній повідомив суду, видається неприйнятною та такою, що спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності, зокрема з огляду на дані про нічну та добову температуру у м.Ромни 28-29 січня 2024 р., що знаходяться у вільному доступі у мережі Інтернет, яка коливалась від 4 градусів за Цельсієм та до +1 градусу.

Також із відеозаписів бодікамери поліцейського вбачається, що у ході перевірки документів поліцейським у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово у доступній формі роз`яснено обов`язок водія пройти огляд та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідки ухилення від такого огляді, запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки із продуванням алкотестера або у медичному закладі. При цьому ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського тривалий час відповідав ухильчиво, спілкувався по мобільному телефону і просив поліцейського про спілкування із його правозахисником по мобільному телефону, та вже через тривалий час, з`ясувавши неможливість ухилення від огляду на стан сп`яніння без настання наслідків, ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу для огляду лікаря-нарколога.

Крім того встановлено, що у медичному закладі ОСОБА_1 медичним працівником було роз`яснено порядок проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також те, що первісним буде проходження візуального огляду та замір показників організму, після цього тестування спеціальним технічним засобом (алкотестером), а також, у разі подальшої незгоди - можливе відібрання біологічних речовин для аналізу (крові, сечі тощо), а у разі ненадання такої згоди він буде вважатись таким, що відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що може бути складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Такі обставини було повторно роз`яснено ОСОБА_1 і поліцейським, і лікарем-наркологом, однак тричі від особи було отримано відмову виконувати порядок проведення такого медичного огляду, оскільки останній наполягав лише на тому, що може здати аналіз сечі, однак без будь-якого логічного обґрунтування такої відмови, припустимо отримавши про таку поведінку попередньо у ході спілкування мобільним телефоном, що також беззаперечно зафіксовано таким відеозаписом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи у сукупності та співставляючи відомості, отримані від ОСОБА_1 у судовому засіданні із обставинами, що зафіксовані на відеозаписах суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту щодо неправомірності дій поліцейських, а надалі і медичних працівників, що повинно мати наслідком закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, свого підтвердження у судовому засіданні не віднайшли та розцінюються як обрана позиція захисту, виходячи із наступного.

Так, судом приймаються до уваги доводи сторони захисту щодо того, що порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння врегульовано спеціальним спільним нормативним акт МОЗ та МВС України, яким є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

У той же час твердження захисника про неправомірність висновку медичного працівника, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що застосовується у медичній сфері та інших галузях, у їх сукупності.

Так, у своїй діяльності медичні заклади (медичні працівники), окрім вказаної вище Інструкції, керуються низкою законодавчих та підзаконних нормативних актів, положень та інструкцій тощо, обов`язкових до виконання.

Як приклад слід навести норму статті 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», згідно якої згода інформованого пацієнта необхідна для застосування методів діагностики, профілактики та лікування. Згода пацієнта чи його законного представника на медичне втручання не потрібна лише у разі наявності ознак прямої загрози життю пацієнта за умови неможливості отримання з об`єктивних причин згоди на таке втручання від самого пацієнта чи його законних представників.

Крім того, проведення медичного огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння є комплексним заходом, який вимагає від уповноваженого медичного працівника зібрання певних персональних даних щодо особи: встановлення особи за документом, отримання відомостей щодо стану його здоров`я, наявність супутніх чи хронічних захворювань, відібрання біологічних середовищ пацієнта, заповнення форм первинної облікової медичної документації тощо

При цьому за змістом Акту медичного огляду №17 від 29.01.2024 р., складеного лікарем-наркологом КНП СОР ОКСЛ вбачається, що первинний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння лікарем було зроблено на візуально-поведінкових ознаках особи та інших його сукупних симптомах, що у вказаному Акті зафіксовано, оскільки продування газоаналізатору або здавання сечі на аналіз не є примусовим заходом для особи, що доставили у лікарню, за виключенням випадку загрози його здоров`ю, тобто відомості про виявлення у біологічному середовищі ОСОБА_1 алкоголю не є єдиними даними, якими керувався уповноважений медичний працівник при складанні Висновку №17 від 29.01.2024 р. про встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Окремо у даному випадку також судом відзначається, що насьогодні залишається чинним Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 р. №1103.

Пунктом 14 вказаного Порядку передбачено, що висновок за результатами медичного огляду може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законом порядку.

Однак, не погоджуючись із наявним в матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду, стороною захисту не надано доказів його оскарження, як і доказів, які б спростовували зазначений у висновку результат про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп"яніння.

Окремо судом відзначається, що у ході судового розгляду та при вивченні матеріалів справи таких процесуальних порушень, які б об`єктивно перешкоджали суду постановити законне та обґрунтоване рішення - встановлено не було.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безсумнівний характер протиправних дій ОСОБА_1 , які вірно кваліфіковано уповноваженим поліцейським як порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, за що має наставати відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, враховує дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його молодий вік та те, що посвідчення водія останнім було отримано лише у червні 2023 р., що об`єктивно свідчить про свідоме нехтування особою наданим йому Державою правом та загальну зневагу до норм правослухняного суспільства сімейний та матеріальний стан, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення та суб`єктивне ставлення особи до вчиненого, наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що доведена суду проза розумним сумнівом наявними доказами у справі та стороною захисту не спростовані.

Із урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, які б пом`якшували відповідальність винної особи, суд вважає за можливе притягнути водія до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та позбавити його права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ