ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3092/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/68/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Сідорова В.М., на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 22.10.2023 року о 01 год. 35 хв. в м. Кременець по вул. Вокзальній, 2 водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «TOYOTA LANDCRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Алкотест 6810 відмовився. Від проходження огляду в лікувальному закладі на стан алкогольного сп`яніння також відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Сідоров В.М., вважає, що оскаржувана постанова прийнята внаслідок неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, хотів його пройти, однак працівники поліції його підганяли та порушили його право на правову допомогу не дочекавшись прибуття адвоката, а також не забезпечили йому надання безкоштовної правової допомоги.

На переконання сторони захисту, в матеріалах справи немає достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказує, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак не називає ознак, які були виявлені у водія.

Вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази, не повністю узгоджуються між собою та є такими, що викликають сумнів з приводу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Захисник стверджує, що за результатами розгляду даних адміністративних матеріалів, провадження у справі слід закрити, оскільки в матеріалах справи немає достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказує, що під час складання протоколу щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції не було залучено свідків, що на думку захисту не дає можливості підтвердити або спростувати у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Справа призначалась до розгляду 09.01.2024 року, 18.01.2024 року, 25.01.2024 року, 05.02.2024 року, 06.02.2024 року, 09.02.2024 року, проте неодноразово відкладалася з мотивів заміни особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності захисників або участі захисників у інших судових засіданнях, хоча дата та час розгляду справи судом апеляційної інстанції з ними узгоджувалась.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , також неодноразово повідомлялася апеляційним судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованих поштових повідомлень, які повернулись у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

В судове засідання, яке було призначено на 14 год. 30 хв. 12.02.2024 року адвокат Подковський А.О., як захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, і з яким було узгоджено дату та час розгляду справи апеляційним судом, не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи з мотивів прийняття участі в іншому судовому засіданні в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, однак не надав жодних доказів поважності причини неприбуття в судове засідання.

Вирішуючи питання щодо розгляду матеріалів провадження за відсутності апелянта та його захисника, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення (справа Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року)

Окрім того, Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи (справа Юніон Аліментаріа проти Іспанії від 07 липня 1989 року). У цьому ж рішенні Європейського суду з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення статті 294 КУпАП, відповідно до якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційної скаргою ОСОБА_1 без участі апелянта та його захисника.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №450164 від 22 жовтня 2023 року, 22.10.2023 року о 01 год. 35 хв. в м.Кременець по вул.Вокзальній,2 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «TOYOTA LANDCRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Алкотест 6810 відмовився та ві проходження огляду в лікувальному закладі на стан алкогольного сп`яніння також відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом «TOYOTA LANDCRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті, також при перевірці документів у водія був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів.

Крім цього, в матеріалах справи міститься копія постанови серії ЕАТ №7988492 від 22.10.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що у водія транспортного засобу «TOYOTA LANDCRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наявні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, про що його повідомлено працівниками поліції і запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Водій виявив бажання пройти огляд в найближчому медичному закладі, де в подальшому також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, пояснивши це тим, що він чекає на прибуття адвоката.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пропозиція працівників патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

При цьому, апеляційний суд погоджується із аргументованими висновками місцевого суду, що в даному випадку дії ОСОБА_1 , були направлені на ухилення від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та уникнення адміністративної відповідальності, оскільки працівники поліції сприяли ОСОБА_1 щодо залучення на місце проходження адвоката, що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписах.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи немає доказів, які б свідчили, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, та те, що працівник поліції не називає будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема відеозаписом на якому зафіксовано, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що в нього присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, одним із яких є запах алкоголю з порожнини рота. (відеофайл 00000__0002А час 01:58:48).

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на те, що поліцейським не названо ознак сп`яніння, про які вони згодом зазначили у протоколі, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 були зазначені також у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений.

Що стосується того, що працівники поліції не залучили адвоката під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , то слід зазначити, що вимогами КУпАП не передбачено обов`язкової присутності адвоката під час проведення вказаних дій. Крім того, будь яких клопотань щодо призначення йому захисника Трофимець В.В. не заявляв, натомість повідомив поліцейських, що захисник за деякий час прибуде на місце огляду, що підтверджується даними відеозапису події.

Крім цього, під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, в суді його права і інтереси захищав адвокат Сідоров В.М., тому право на захист особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, порушено не було.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи відсутні свідки вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними з огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Сідорова В.М. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя