ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5562/23 Головуючий в 1 інст.Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/157/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Горшовенка А.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 03 липня 2023 року в 00 годин 37 хвилин ОСОБА_1 по проспекту Соборному, 193 в м.Запоріжжі керував транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у лікаря-нарколога проходити відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність доказів знаходження його за кермом транспортного засобу в момент зупинки працівниками поліції.

Вказує, що він не керував автомобілем в момент його зупинки, а лише знаходився в салоні у якості пасажира.

Також, звертає увагу, що поліцейська Замотаєва Ю., яка складала протокол, під`їхала вже після того, як автомобіль знаходився деякий час на блокпості, і безпосередньо не бачила хто саме керував автомобілем в момент зупинки.

Вважає, що протокол склала неуповноважена на те особа, яка не приймала участь у виявленні «правопорушення».

Також, вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом по справі, оскільки складений з помилками та неточностями, а саме невірно зазначене місце зупинки транспортного засобу та місце складання протоколу.

Так, в протоколі (місце вчинення правопорушення та місце складання протоколу) зазначена адреса: проспект Соборний, 193 м.Запоріжжя, хоча блокпост на Греблі Дніпро ГЄС розташований зовсім за іншою адресою. Вказаний недолік є суттєвим порушенням.

Також, зазначає, що в протоколі невірно зазначений та встановлений час вчинення адміністративного правопорушення та час складання протоколу. Час, який зазначений на відео №1, №2 та №3 (зупинка начебто автомобіля відбулась о 00 годин 39 хвилин, складання протоколу 02 години 07 хвилин 10 секунд, тобто час відрізняється від того часу, який вказано у протоколі, що може свідчити про можливу фальсифікацію чи помилку збирання доказів з боку поліцейських.

Окрім цього, у протоколі не зазначені всі докази, які поліцейські долучили до справи. Проте, суд в оскарженій постанові посилається на докази його вини, які не були додані та вписані у протокол особою, що його склала (рапорти, акти та т.д.).

Також, звертає увагу, що суду надані не оригінали відеозаписів, а переписані відеофайли з різним часом фіксації, на яких не зрозуміло, хто саме керував транспортним засобом в момент зупинки.

Вважає, що є всі підстави вважати, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є неналежними та недопустимими доказами.

Також, ці відеозаписи не є безперервними.

Посилається на порушення його права на захист, оскільки він фактично був затриманий у комендантську годину на блокпості та йому не було надано можливості скористатися послугами адвоката з безкоштовної правової допомоги.

Вважає, що поліцейська на власний розсуд вирішила, що вимога надати затриманій особі адвоката і є відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Проте, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише вимагав правової допомоги та адвоката. Однак, вимога надати адвоката затриманій особі була сприйнята як відмова від проходження огляду.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи убачається, що з апеляційною скаргою ОСОБА_1 вперше звернувся 24 листопада 2023 року (без пропуску строку на апеляційне оскарження), постановою Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута особі, що її подала, у зв`язку із тим, що апеляційна скарга не була підписана апелянтом. 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якого вказав, що строк на апеляційне оскарження пропущений у зв`язку із тим, що він подав до суду два екземпляри апеляційної скарги, один - для суду з його підписом, інший для себе, проте, працівник суду помилилась та відібрала екземпляр апеляційної скарги без підпису. Оскільки доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Горшовенка А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №407688 від03 липня 2023 року, з якого убачається, що 03 липня 2023 року в 00 годин 37 хвилин ОСОБА_1 по проспекту Соборному, 193 в м.Запоріжжі керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у лікаря-нарколога проходити відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager на місці зупинки та в медичному закладі не проводився у зв`язку із відмовою водія ОСОБА_1 ;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 липня 2023 року;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої у гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18 липня 2022 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:

- в рапорті старшого інспектора СРПП ВП№1 Бердянського РВП ГУНП Запорізької області старшого лейтенанта поліції Павлович В., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби на БП ЗП-006 03 липня 2023 року о 00 год. 35 хв. було зупинено транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Позаду вищевказаного транспортного засобу їхав наряд патрульної поліції, тому реєстрація на лінію 102 не здійснювалась, а водія транспортного засобу ОСОБА_1 було передано наряду УПП;

в рапорті поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Замотаєвої Ю., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби з 02 липня 2023 року 20 год. 00 хв. до 03 липня 2023 року о 08 год. 00 хв. у Дніпровському районі м.Запоріжжя, в складі екіпажу 104 за участі старшого лейтенанта ОСОБА_2 . Близько о 00 год. 37 хв. патрулюючи квадрат та під`їжджаючи до БП ЗП-06, було помічено транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , який перевіряв старший лейтенант СРПП ВП№1 Павлович В., було прийнято рішення перевірити особу за порушення комендантської години. У водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager та у медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився на місці. На водія ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 КУпАП серії ААД №407688. Вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 . Видано ТД ПК 326312. Відсторонено від керування шляхом паркування без порушень ПДР. Велась відеофіксація БК 474955, 475291.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими, а у своїй сукупності достатніми для прийняття відповідного рішення.

Згідно з оскаржуваною постановою, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що 03 липня 2023 року він не керував транспортним засобом, а був у транспортному засобу в якості пасажира. За кермом був його близький родич, відносно якого ОСОБА_1 відмовляється давати показання на підставі ст.63 Конституції України. Їх автомобіль було зупинено на блокпості на в`їзді на греблю Дніпро ГЕС ще 02 липня 2023 року до початку комендантської години, автомобіль було затримано та вони стали чекати приїзду СОГ. В цей час близький родич ОСОБА_1 кинув автомобіль та пішов, а ОСОБА_1 залишився охороняти автомобіль. Коли приїхала патрульна поліція, він вимагав, щоб йому забезпечили участь безкоштовного адвоката, але поліцейські йому відмовили, надали номер телефону адвоката в Києві, а не Запоріжжі, грубо порушували його права та вирішили, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча це не так. Він не відмовлявся від проходження огляду.

Його захисник-адвокат Горшовенко А.В. в ході розгляду справи судом просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, невірним зазначенням часу та місця скоєння адміністративного правопорушення, неналежністю та недопустимістю всіх доказів, долучених до протоколу, можливим монтажем відеозаписів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка було допитано поліцейську взводу №1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Юлію Замотаєву, яка підтвердила суду обставини, зафіксовані нею в рапорті, складеному під час фіксування події правопорушення, та додатково пояснила, що вона з напарником була на патрулюванні Дніпровського району в місті Запоріжжі, біля блокпосту був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , тому що він порушував комендантську годину. На запитання ОСОБА_1 відповів, що їде до дівчини. Під час спілкування поліцейська помітила, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння був запах з порожнини рота, тремтіли руки, тому вона запропонувала йому пройти огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився. На прохання забезпечити йому безоплатну правову допомогу, її напарник надав номер телефону адвоката, але ОСОБА_1 не додзвонився. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не повідомляв, що за кермом була інша особа, також місце зупинки транспортного засобу жодна стороння особа не покидала.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що в момент зупинки транспортного засобу не була присутня поліцейська, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейська не бачила хто був водієм транспортного засобу. Він просив у працівників поліції викликати безоплатного захисника. Вважає, що було порушеного його право на захист. Протокол на нього складено за відмову від проходження огляду, однак від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся. Його автомобіль було зупинено до початку комендантської години. Він не був за кермом автомобіля, а перебував на пасажирському сидінні. За кермом був близький родич, хто саме, відмовився називати.

Його захисник-адвокат Горшовенко А.В. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності доказів знаходження його за кермом транспортного засобу в момент зупинки працівниками поліції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З долученого до протоколу відеозапису убачається, що транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками блокпосту. Далі автомобіль було припарковано за блокпостом на узбіччі проїзної частини. До транспортного засобу підійшла співробітник поліції ОСОБА_3 . За кермом транспортного засобу знаходився саме ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції пояснила, що останнього було зупинено на блокпосту та поставила питання, чи сам він перебуває в транспортному засобі, на що ОСОБА_1 повідомляє, що сам (фрагмент відеозапису - 00:42:10), та на запитання, звідки і куди він їде, останній відповів, що їде з правого берегу до дівчини (фрагмент відеозапису - 00:42:22).

Вказаним відеозаписом зафіксовано, що в автомобіля Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 горять задні стоп-сигнали, що також підтверджує, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками блокпосту та в подальшому передано працівникам патрульної поліції.

Разом з тим, ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з працівниками поліції жодного разу не повідомляв останніх, що транспортним засобом керувала інша особа.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах немає.

До версії ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Горшовенка А.В. щодо обставин справи, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується наявними доказами, вказаними вище.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта щодо недопустимості, як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки цей запис здійснювався не безперервно, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи, цей запис підтверджує обставини, які підлягають доведенню.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Те, що відеозапис складається з певних фрагментів, не вказує на недопустимість вказаного відеозапису як доказу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відсутній оригінал відеозапису, не є слушними, з огляду на те, що вказаний запис міститься на технічному носії інформації, що долучений до протоколу, та був досліджений судом.

В свою чергу, оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке саме значення як документу.

Відповідно до ст.7 Закону України від 22 травня 2003 року №851-ІV «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях, кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Відомостей про те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Щодо стосується доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення склала не уповноважена особа, яка не приймала участь у виявлені правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу про таке.

З матеріалів справи убачається, що транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на блокпості та в подальшому оформлення адміністративного матеріалу здійснювали працівники поліції.

Відповідно до пояснень поліцейської взводу №1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Замотаєвої Ю., вона разом з напарником була на патрулюванні Дніпровського району в місті Запоріжжі, біля блокпосту, де був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Після чого працівниками поліції було прийнято рішення перевірити водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години.

З приводу доводів сторони захисту про те, що поліцейська Замотаєва Ю., яка складала протокол, під`їхала вже після того, як автомобіль знаходився деякий час на блокпості, і безпосередньо не бачила, хто саме керував автомобілем в момент зупинки, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з відеозаписом події, після припаркування транспортного засобу Volkswagen Golf, на узбіччі проїзної частини (за блокпостом) до транспортного засобу підійшла саме поліцейська ОСОБА_4 , яка в подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 виявила у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонувала пройти огляд у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, як зазначалось вище, сам ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , як під час спілкування з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами ОСОБА_1 і про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише вимагав правової допомоги та адвоката, однак, вимога надати адвоката була сприйнята як відмова від проходження огляду, з огляду на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager або у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 спочатку погоджується, після чого зазначає, що йому треба подумати (фрагмент відеозапису - 00:44:05), потім йде спілкуватися з іншими співробітниками поліції ( фрагмент відеозапису - 00:44:50-00:46:40), після чого зазначає, що йому потрібно скористатись правовою допомогою безоплатного адвоката, оскільки «йому потрібна людина, яка буде за нього ручатись» (фрагмент відеозапису - 00:47:33). Після чого співробітники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що його не затримано в порядку КУпАП, тому право на залучення адвоката з безоплатної правової допомоги у нього не виникло, та пропонують ОСОБА_1 самостійно звернутись за правовою допомогою. При цьому, поліцейські ще декілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній зазначає, що він не відмовляється від проходження огляду, але потребує когось, хто буде за нього відповідати, після чого співробітники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що такі його дії будуть розцінюватись як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції щодо останнього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, доводи апелянта з зазначеного приводу суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Що стосується доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про порушення його права на захист, оскільки він фактично був затриманий у комендантську годину на блокпості та йому не було надано можливості скористатися послугами адвоката з безкоштовної правової допомоги, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що не узгоджуються з вимогами закону.

Так, суд першої інстанції належним чином перевірив вказані доводи та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у зазначеній ситуації ОСОБА_1 не відноситься до жодної з категорій фізичних осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з Законом України «Про безоплатну правову допомогу» (ст.14 вказаного Закону). Також ОСОБА_1 не є особою, до якої було застосовано адміністративне затримання.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд і апеляційної інстанції.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Те, що в протоколі співробітником поліції місце вчинення та місце складання протоколу зазначено адресу: АДРЕСА_2 , не впливає на законність постанови суду та не вказує на безпідставність складеного протоколу щодо ОСОБА_1 . Відомості, зазначені в протоколі, стороною захисту не спростовані, клопотань про витребування та дослідження додаткових доказів не заявлено.

Те, що час, вказаний в протоколі, не збігається з часом, відображеним на відеозаписі (на що звертає увагу апелянт), не є недоліком, який тягне за собою визнання відомостей з протоколу недопустимими доказами, і може пояснюватися суто технічними причинами.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, не є таким недоліком і те, що у відповідній графі протоколу не зазначені всі докази, які поліцейські фактично долучили до протоколу.

У зазначеному протоколі міститься підпис ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Всі докази, наявні в справі, є належними та допустимими, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів ніким не спростовано в установленому законом порядку.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не убачається.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимогст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/5562/23