Справа № 615/124/24
Провадження № 3/615/69/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
10.01.2024 року о 14:45 в Харківській області, на автодорозі М-03, СП Валки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishi Pajero Sport НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи сповідувався шляхом направлення судової повістки.
В судовому засіданні захисник Макеєв В.Ф. повідомив суду, що його підзахисний обізнаний про дату, час та місце судового засідання, проте з`явитись до суду не має можливості, оскільки на цей час зайнятий у виконанні конституційного обов`язку із захисту Вітчизни. Захисник повідомив суд, що із ОСОБА_1 ним була узгоджена лінія захисту, а також можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
Враховуючи норму ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, право особи на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Від захисника Макеєва В.Ф. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про відсутність в його діях складу порушення. Із наданих працівниками поліції відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ними не велася безперервна відеофіксація події. В порушення вимог ст. 268 КУпАП працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 скористатися правом на правову допомогу. Крім цього, працівники поліції вели спілкування з ОСОБА_1 російською мовою, що є порушенням вимог ст. 9 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної. Стосовно наявного в матеріалах справи рапорту працівника поліції, то такий документ не є доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Також захисник просить суд врахувати позитивну службову характеристику ОСОБА_1 . В судовому засіданні захисник також доповнив, що транспортним засобом у дійсності керувала інша особа, яка вирішила не розкривати даний факт, оскільки в цей час виконувала службові обов`язки.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази в їх сукупності та окремо, приходжу до наступного висновку.
Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Пункт 2.9. «а» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:
відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 517416 від 10.01.2024 року;
довідкою поліції про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія отримував;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані виявлені працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук; почервоніння шкірного покриву обличчя. За результатами огляду на стан сп`яніння проба позитивна 1,03% проміле. У відповідній графі акту огляду міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду. До акту огляду також додано друкований результат тесту №2243 1,03%, який проведений за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest 6810, який містить підпис тестованої особи.
відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. На початку відеозапису події зафіксовано ОСОБА_1 , який стоїть на автодорозі М-03 стаціонарний пост Валки біля автомобіля Mitsubishi Pajero Sport. Під час розмови працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На дослідженому судом відеозаписі також зафіксовано пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також зафіксовано процедуру такого проходження та результати тесту, а саме 1,03% проміле. Суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять доказів незгоди ОСОБА_1 з результатами такого огляду, або його незгоди на проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу. При цьому у досліджених судом акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у відповідній графі міститься запис про згоду ОСОБА_1 з результати огляду та його підпис.
Щодо доводів захисника про порушення працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція), суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Отже, включення портативного відеореєстратора має відбуватися з моменту початку виконання службових обов`язків, а ведення відеозйомки має відбуватися безперервно до її завершення.
З наведеного вбачається, що робота портативного відеорєстратора має відбуватись від початку та під час виконання поліцейським своїх службових обов`язків.
Як уже зазначено судом вище, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що портативний відеореєстратор був увімкнений поліцейським під час перебування біля автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, який стоїть на узбіччі автодороги М-03 стаціонарного посту Валки. Біля автомобіля стоїть ОСОБА_1 . Під час розмови працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та прямує через автодорогу у бік СП Валки для отримання спеціального технічного засобу. Далі відеофіксація переривається та розпочинається під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Слід зазначити, що відеозапис містить детальну фіксацію події огляду на стан алкогольного сп`яніння від самого початку і до завершення.
Враховуючи, що на дослідженому судом відеозаписі, було зафіксовано процедуру виконання поліцейським своїх службових обов`язків під час виявлення ним у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то суд оцінює наданий суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського у якості належного та допустимого доказу по справі.
Стосовно доводів захисника про відсутність на відеозаписі доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд враховує, що згідно відомостей, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 517416 від 10.01.2024 року, власником автомобіля Mitsubishi Pajero Sport НОМЕР_1 вказано саме ОСОБА_1 . При цьому, обстановка місця події, а саме, перебування належного ОСОБА_1 автомобіля в районі стаціонарного посту Валки, свідчить про те, що такий автомобіль дійсно був зупинений під час руху на шляху прямування автодорогою М-03. Разом із тим, на дослідженому судом відеозаписі ОСОБА_1 не заперечує факту керування належним йому Mitsubishi Pajero Sport НОМЕР_1 . Доказів же передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом іншій особі 10.01.2024 року матеріали справи не містять. У графі для пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 517416 від 10.01.2024 року, вказано: Згоден.
Отже, встановивши обставини справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до переконання про доведеність факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми доказами.
Стосовно доводів захисника про нероз`яснення ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ст. 268 КУпАП, суд зазначає наступне.
Згідно абз. 4 п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка поліцейського про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Що стосується доводів захисника про те, що під час виконанян поліцейськими своїх службових обов`язків ними велося спілкування російською мовою, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 9 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків зобов`язані особи рядового, сержантського і старшинського складу Національної поліції, інших правоохоронних, розвідувальних органів, інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.
З досліженого судом відеозапису дійсно вабчається, що поліцейські під час виконання ними своїх службових обов`язків спілкуються російською мовою, що беззаперечно є порушенням вимог Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної.
З цього приводу суд вважає своїм обов`язком відреагувати шляхом направлення на адресу керівництва управління патрульної поліції в Харківській області відповідного письмового звернення з для вжиття передбачених законом заходів реагування до осіб, які є винними у порушенні вимог Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної.
При цьому, враховуючи, що процесуальні документи були складені поліцейськими державною мовою, то у суду відсутні підстави для визнання зібраних у справі доказів неналежними та недопустимими.
З огляду на наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, який за місцем служби характеризується позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИВ
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Левченко