П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 24.10.2022 органом 3210,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425360, 15.11.2023 о 23:25 год по вул. Торгова площа, 8, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail» з д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARND-0045, тест № 512, проба позитивна 0,61 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив. 15.11.2023 він гуляв більярд з друзями у закладі «Щастя є» на другому поверсі. Потім спустився на перший поверх повечеряти, алкогольні напої не вживав. Бачив поряд біля більярдного столу відпочивала компанія хлопців, по їхній поведінці зрозумів, що вони вживали спиртні напої. До них підходила якась дівчина, як він зрозумів їхня знайома. Потім коли він підійшов до бар-стійки розраховуватися, то ця дівчина стояла там і вживала алкоголь, вона у нього щось запитала, він відповів і так п`ять хвилин вони поспілкувалися. Потім вийшов із закладу, пішов до свого автомобіля забрати речі, зателефонував до своєї дівчини, запитав де вона, щоб прийти до неї. Коли біля машини стояв курив, побачив як із кафе вийшла дівчина, а за нею хлопці, які до неї чіплялися, хотіли забрати телефон. З того, що відбувалося зрозумів, що ця дівчина не хотіла проводити час із цими хлопцями. Вона підбігла до нього і попросила, щоб він провів її додому, зрозумів, що вона хоче сховатися від хлопців. Він сказав, щоб вона сідала до його автомобіля. Від закладу вони від`їхали близько 100 м і йому автомобілем перегородили дорогу ці самі хлопці, які у кафе неподалік від нього вживали алкогольні напої. Два хлопці підбігли до його автомобіля, один зі сторони, де сиділа дівчина і почав до неї чіплятися, а інший до нього та почав кричати, що він з поліції у нього будуть проблеми. Між дівчиною та хлопцем виникла якась суперечка, останній почав у неї забирати телефон, ображав її нецензурними словами, за що він зробив зауваження, тоді закрив машину і хотів залишити їх, а дівчина то йшла з ним, то поверталася назад. Він за дівчиною повертався на місце події два рази, але в результаті дівчина залишилася, а він пішов до своєї дівчини, яка живе неподалік за декілька будинків від того місця, тому що йому не давали далі їхати. У квартирі вони з дівчиною вечеряли, він випив 50 г, гарно поїв. Потім додому прийшов брат його дівчини і повідомив, що біля його автомобіля щось відбувається, приїхали працівники поліції. Він зібрався і пішов до машини, коли тільки вийшов з під`їзду будинку, то чув, що дуже сильно кричить дівчина, свариться. Прийшов до свого автомобіля з метою його відігнати, але до нього підійшли працівники поліції і повідомили, що є свідки, які говорять про те, що він вживав алкогольні напої в кафе і їхав п`яний за кермом, а вони його зупинили, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. На місці дівчини вже не було, лише хлопці і поліцейські. Він погодився пройти огляд, хотів сам побачити чи можна йому сідати за кермо. Працівникам поліції повідомив, що випив 50 г тільки-що і гарно повечеряв. Коли пройшов огляд, результат показав 0,61 проміле. З результатом він погодився. Вважає, що хлопці, які є свідками, навмисно до нього причепилися, обмовляють його, тому що дівчина сіла до нього в автомобіль, а не до них.

Також ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні він посилається на наступне. На його переконання протокол був складений із суттєвими порушеннями інструкцій та вимог чинного законодавства, а сам процес огляду на стан сп`яніння та подальше оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього проведено з порушенням його прав та норм Закону. Вважає, що обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стосується тільки водія, тобто особи, яка здійснює управління транспортним засобом. Однак будь-яких належних та допустимих доказів керування ним транспортним засобом в день події матеріали справи не містять. Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що він не керував транспортним засобом, та навіть не перебував за кермом. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні нього було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. На відеозаписі видно, як поліцейський звертається до нього із запитанням стосовно проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому не називаючи жодних ознак, які чітко визначені Інструкцією. По суті вся доказова база стосовно саме керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ґрунтується на показах свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в силу ситуації, що склалася 15-16.11.2023 під час відвідування розважального закладу не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 252, 272 КУпАП, та не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу доказів події і вини ОСОБА_1 , оскільки у нього на той час був конфлікт із ними, тобто ці особи є зацікавленими та упередженими. Слід зауважити, що його пояснення по суті події не були прийняті до уваги та не внесені до адміністративних матеріалів. Із матеріалів відеозапису чітко вирізняється його поведінка під час події, що мала місце 15-16.11.2023 та поведінка свідків, насамперед по відношенню до дівчини та манера їх спілкування. Окрім того, зазначені свідки також перебували в стані алкогольного сп`яніння (вживали алкогольні напої), чого не заперечували під час спілкування з співробітниками поліції. Також слід звернути увагу, що покази, які внесені до письмових пояснень свідків, які містяться в матеріалах справи дещо відрізняються від тих, які вони озвучували під час спілкування з поліцією, що підтверджується матеріалами відеозапису. Таким чином, відеозапис наданий працівниками поліції є таким, що не відповідає поняттю допустимий доказ в розумінні ст. 251 КУпАП. Перед початком проведення огляду на стан сп`яніння його не було належним чином проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не запропоновано обрати мундштук та перевірити герметичність (ціліність) його упаковки, що підтверджується матеріалами відеозапису. Із відеозапису вбачається, що поліцейським було тричі зроблено забір повітря газоаналізатором, при тому що заміна мундштука була здійснена лише після першої спроби. Варто зауважити, що відповідно до Інструкції з використання приладу Drager Alkotest 7510, яким здійснювалася перевірка його на стан алкогольного сп`яніння - «достатній потік повітря позначається безперервним звуковим сигналом | палаючим зеленим Індикатором» та «при достатній пробі повітря, що видихується, починається процедура відбору проби, після чого гасне зелений індикатор і виключається звуковий сигнал». Під час проведення відбору повітря на приладі постійно горів жовтий індикатор, а під час останньої спроби зазначений індикатор взагалі не горів, як на початку, так і під кінець третьої спроби процедури забору повітря, що також помітно на відеозаписі. Також йому не було надано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікат відповідності робочого засобу вимірювальної техніки. Окрім того, копії вищевказаних документів (свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікату відповідності робочого засобу вимірювальної техніки) відсутні в адміністративних матеріалах. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, вважає, що співробітники поліції в повній мірі не забезпечили повну фіксацію події та загалом не роз`яснили належним чином права, підстави та порядок проведення процедури освідування, провели процедуру огляду на стан сп`яніння в порушення ст. 266 КУпАП та інших правових положень і важливих обставин справи. Також прилад газоаналізатор Drager Alcotest 7510 використовувався працівниками поліції з грубими порушеннями настанови виробника та поза закону, що призвело до недостовірного результату. При цьому сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним та беззаперечним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, a обставини, викладені в ньому, повинні бути доведені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у їх сукупності, та не викликали сумніви.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425360 від 16.11.2023 та додані до нього матеріали, а саме:

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водія ОСОБА_1 направлено до КНП «Білоцерківська міська лікарня № 4»; роздруківку із технічного приладу Drager Alcotest 7510 ARND-0045, тест № 512 від 16.11.2023, згідно якої результат становить 0,61 проміле алкоголю в крові; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення ОСОБА_3 від 16.11.2023, відповідно до яких 15.11.2023 близько 23:20 год він приїхав до розважального закладу «Щастя є» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 17, щоб забрати своїх товаришів та завести їх додому. В цей час побачив як невідома особа сідає за кермо автомобіля «Nissan X-Trail» з д.н.з. НОМЕР_3 та починає рух, його товариші сказали йому, що даний водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння і що його потрібно зупинити, після чого вони наздогнали його і зупинили, даний громадянин дійсно перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого вони зробили виклик на лінію 102; письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.11.2023, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п.10 розділу 2 Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно із ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Рівною мірою зазначені вимоги цієї норми стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її санкція має кримінальну природу. Про необхідність застосування положень Конвенції у таких випадках вказано, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України».

Згідно зі ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт"від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ,водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Тобто, законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.9 а вказаних Правил, є саме водій.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки транспортний засіб, був припаркований, у розважальному закладі алкогольні напої він не вживав, випив 50 г вже після залишення автомобіля.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського не зафіксувано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 15.11.2023 о 23:25 год по вул. Торгова площа, 8, в м. Біла Церква Київської області. Поряд з тим, на відеозаписі, а саме на відео файлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 477952 зафіксовано як о 23:55 год працівники поліції приїхали на місце виклику. Біля автомобіля стоять люди, хлопець свариться із дівчиною. Один із хлопців повідомляє, що він є заявником, що поки він говорив із дівчиною, водій втік. Вони відпочивали у розважальному закладі «Щастя є» і від нього їхали за вказаним автомобілем. Далі на відео зафіксовано як поліцейські шукають водія по кущах. На відеофайлі під назвою «clip-1» зафіксовано як о 00:17 год прийшов ОСОБА_1 та повідомив що транспортний засіб перебуває у нього в користуванні. В подальшому працівниками поліції перевіряють документи ОСОБА_1 та повідомляють, що приїхали на виклик, оскільки відповідно до пояснень свідків він рухався на транспортному засобі у стані алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейських чи вживав він алкоголь, ОСОБА_1 повідомив, що у розважальному закладі алкоголь не вживав, свідки з ним не сиділи за одним столом і не можуть стверджувати, що саме він пив, а також повідомив, що випив тільки-що 50 г. О 00:21 год працівниками поліції проводиться поверхнева перевірка. В цей час ОСОБА_1 говорить із присутніми хлопцями: «дєвка повелась на мене, а не на вас і це починається». О 00:38 год поліцейський, відібравши пояснення у свідків, пропонує водієві пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій погоджується, повідомив, що можливо прилад нічого не покаже, тому що він гарно повечеряв. Перевіривши герметичність упакування мундштука водієм, о 00:40 год водій проходить огляд, але з першого разу у нього не вийшло. Працівник поліції змінив мундштук і о 00:42 год після продування приладу Драгер, встановлено позитивний результат 0,61 проміле. Поліцейський повідомив, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння і на нього буде складено протокол. На вказане ОСОБА_1 відповів, що він не керував транспортним засобом, його поліцейські не зупиняли, а алкоголь випив тільки-що. Водієві було роз`яснено ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. О 01:20 год працівниками поліції було ознайомлено водія із протоколом та додатками до нього.

Отже, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського не зафіксувано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 15.11.2023 о 23:25 год по вул. Торгова площа, 8, в м. Біла Церква Київської області. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки транспортний засіб, був припаркований, у розважальному закладі алкогольні напої він не вживав, випив 50 г вже після залишення автомобіля.

Відповідно до рапорту чергового ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП 15.11.2023 о 23:50 год надійшло повідомлення на лінію 102, що 15.11.2023 о 23:49 год за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця невідома, поруч із закладом «Ситий лось» заявник просить приїхати наряд поліції, оскільки невідомий чоловік в стані алкогольного сп`яніння перебував за кермом транспортного засобу, який він зупинив, водія затримав та не дає змоги далі рухатися на автомобілі.

Із відеозапису встановлено, що поліція прибула на виклик о 23:53 год., ОСОБА_1 відсутній та приходить на місце події о 00:17 год., тобто через 24 хв після поліцейських та повідомив, що у розважальному закладі алкоголю не вживав, проте щойно випив 50 г. Свідки його обмовляють, оскільки у них виник спір через дівчину.

Судом досліджено дадані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 16.11.2023, отримані працівниками Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, а відтак, такі письмові пояснення є доказами сторони звинувачення.

Оскільки ОСОБА_1 не заявляв клопотання про їх допит у судовому засіданні, а згідно п. п. 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 у справі №208/712/19, провадження №13-47зво22, виклик і допит судом свідків з власної ініціативи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому що у результаті зазначених самостійних дій судові органи отримували додаткові докази, які використовували на обґрунтування своїх висновків про винуватість заявників у вчиненні адміністративних правопорушень, суд оцінює пояснення свідків у тому вигляді, в якому вони надійшли до суду.

Так, за змістом ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Тобто свідками є особи, які стали очевидцями вчинення правопорушення і можуть повідомити дані про обставини його вчинення. Перевірка показань свідка, як і перевірка інших доказів, проводиться шляхом аналізу їхнього змісту, зіставлення між собою окремих фрагментів показань для встановлення їхньої внутрішньої несуперечності, зіставлення їх з показаннями інших осіб і з іншими доказами.

Із доданих до матеріалів справи пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що йому відомо про факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у розважальному закладі із слів його знайомих. Також свідок зазначає, що коли був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то він побачив, що водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Проте вказаний свідок не зазначає, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були ним помічені.

Свідок ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що він бачив як невідомий чоловік у розважальному закладі за сусіднім столом вживав алкогольні напої, потім сів за кермо автомобіля та поїхав, після чого він із своїми знайомими його зупинили.

Оцінюючи показання свідків на їх достовірність в частині того, що у розважальному закладі ОСОБА_1 вживав алкоголь після чого керував транспортним засобом, суд враховує що між ними та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності стався конфлікт через дівчину, на що вказує ОСОБА_1 та що підтверджується переглянутим відеозаписом. Суддя зазначає, що наявність конфліктної ситуації зі свідками, свідчить про їх упередженість та зацікавленість у притягенні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, як встановлено з відеозапису, ці свідки у розважальному закладі вживали алкогольні напої, тобто перебували в стані алкогольного сп`яніння. За викладеного письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 суд розцінює критично та до уваги не приймає.

Інших доказів на спростування версії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в тому, що в розважальному закладі він алкоголь не вживав, а вживав його після керування транспортним засобом а також належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan X-Trail» з д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння уповноваженою особою, яка склала протокол не надано.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування, чого у даній справі достовірно встановлено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені судом матеріали справи не містять доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, що склав протокол не надано, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним неправомірних дій, направлених на порушення порядку перетину кордону, вчинене групою осіб.

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наведені вище обставини, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 221, 246, 247 ч. 1 п. 1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КупАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА