ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2776/24 Справа № 209/2392/24 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Похвалітого А.А. на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 жовтня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 29.03.2024 року о 16.00 годині у м. Кам`янське по пр. Перемоги, буд. 29 керував автомобілем «Kia Optima», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та пройти огляд в закладі охорони здоров`я відмовився під відеофіксацію.

В апеляційній скарзі адвокат Похвалітий А.А. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, на підтвердження чого свідок ОСОБА_2 повідомила, що саме вона керувала транспортним засобом, після чого залишила автомобіль, а ОСОБА_1 залишився в салоні автомобіля.

Зазначає про відсутність доказів зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а тому твердження співробітників поліції, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є припущеннями.

Адвокат також вважає недопустимим доказом відеозапис, а саме DVD-диск з відеозаписом подій з камер Дніпронет, оскільки він був долучений відділом поліції до матеріалів справи вже після направлення протоколу до суду та в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на цей доказ.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 та його представник, - адвокат Похвалітий А.А. повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому їхня неявка відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 589612 від 29 березня 2024 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився; направленням на огляд водія з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння від 29 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився; рапортом інспектора поліції від 29 березня 2024 року, згідно якого, було виявлено автомобіль на зупинці транспортного засобу, у водія якого відповідно до якого, ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та який відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

При цьому не знайшли свого підтвердження ствердження адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки автомобілем керувала його донька, яка в той момент залишила салон автомобіля, оскільки відповідно до відеозапису, саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, при цьому не повідомляв про те, що насправді керування автомобілем здійснювала його донька, а він був пасажиром транспортного засобу.

Судом першої інстанції також було надано вірну аналогічну оцінку даним ствердженням, а також зазначено, що оскільки свідок ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 , тобто є зацікавленою особою, а тому її покази обґрунтовано не були прийняті до уваги, враховуючи також, що вони не були підтверджені іншими матеріалами справи.

Що стосується зауваження адвоката на відсутність доказів зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , то вони не є такими, що спростовують винуватість ОСОБА_1 як водія, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи рапорту співробітника поліції та копії постанови серії ББА № 307661 від 29 березня 2024 року, щодо водія ОСОБА_1 , останній здійснив зупинку автомобіля на зупинці громадського транспрту, однак при цьому не виказував незгоди з цією постановою, отримав її копію, а також не зазначав про зауваження до цієї постанови.

Також не є прийнятними зауваження адвоката стосовно того, що DVD-диск з відеозаписом подій з камер Дніпронет є недопустимим доказом, оскільки він був долучений відділом поліції до матеріалів справи вже після направлення протоколу до суду, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а положення ст. 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому і засобами, працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Похвалітого А.А., - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко