ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/83/24
Номер провадження 3/292/80/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року смт. Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт.Червоноармійськ Червоноармійського району Житомирської області,

громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого,

не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по

АДРЕСА_1 , військовозобов"язаного, пільг, інвалідності не має, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 ,-

-за ч.2 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №168842 від 24.12.2024 вбачається, що 24 грудня 2023 року о 21 годині 75 хвилин по вул.Володимира Івасюка, 2 в смт Пулини, ОСОБА_2 керував т/з Mercedes-Benz, д.н.з НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме порушення координації рухів, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння в найближшому медичному закладі КНП "Лікарня" Пулинської селищної ради, водій відмовився категорично, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор Tecsar BAC-43-GWCP, чим порушив п.2.5 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненому адмінправопорушенні за ч.2 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 24 грудня 2023 року о 21 годині 75 хвилин по вул.Володимира Івасюка, 2 в смт Пулини, він знаходився у автомобілі т/з Mercedes-Benz, д.н.з НОМЕР_2 .. Даний автомобіль був припаркований на узбіччі від проїзджої частини дороги та автомобіль патрульної поліції був позаду його авто. Водій останньго подав йому знак "звільнити дорогу" та він на своєму авто декілька метрів проїхав ближче до обочини, хочав автомобілю працівників поліції була можливість проїхати , бо більша частина проїздної частини дороги була вільною. Після чого працівник поліції підійшов до нього та вказав на порушенння правил дорожнього руху. Поспілкувавшись з ним працівник поліції, з"ясував у нього , чи вживав він алкголь, на що він відповів -"ні". У подальшому , коли працівник поліції перевірив його особу, то відразу ж почав з"ясовувати, чи перебуває він у стані наркотичного сп"яніння, на що він відповів , що не вживає нароктиків. У подальшому , працівник поліції, не повідомивши йому наявних у нього ознак наркотичного сп"яніння, запропонував проїхати до медичної установи. Він не погодився , оскільки вважав , що претензії з боку працівника поліції щодо до нього, були безпідставними. Про те , працівник поліції направлення до медустанови не надавав , жоден із протоколів при ньому складав, йому не зачитував та їх копії не вручав , що є порушенням його прав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, вбачається, що адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.254 КУпАП).

У той же час, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вказані вимоги порушені.

З долученого до справи відеозапису вбачається, що протокол був складений без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 поліцейським повний текст вказаного протоколу не оголошувався і його копія не вручалась. Такими діями працівники поліції допустили порушення права на захист ОСОБА_1 , у зв`язку із чим протокол є недопустимим доказом.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт, пояснення, постанову та компакт диск із відеозаписами.

З відеозаписів наданих до протоколу вбачається, що під час розмови працівник поліції з"ясовував у ОСОБА_1 , чи він вживав алкогольні напої, на що останній відповів, що ні. У подальшому працівник поліції запитав ,чи готовий водій пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, однак ознаки такого сп`яніння не повідомив. Після чого знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп"яніння в медичному закладі та останній відмовився.

Відповідно до частин 1, 6, 7 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп"яніння: порушення координації рухів, розширення зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння в закладі охорони здоров"я відмовився.

У той же час, зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не підтверджуються наданим відеозаписом, оскільки працівниками поліції на місці події вони не перевірялись та не фіксувались і ОСОБА_1 не оголошувались.

Перед пропозицією пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, поліцейський не повідомив водія про виявлені ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння і не назвав їх. Крім того, з відеозапису не вбачалось порушенння координації рухів та порушення мови у ОСОБА_1 ..

У протоколі зазначена одна з ознак наркотичного сп"яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, однак працівниками поліції в порушення вимог Інструкції не перевірялись зіниці ОСОБА_1 та їх реакція на світло, оскільки світлові прилади для визначення розміру зіниць та їх реагування на світло, не використовувались.

Крім того, розширені зіниці, саме по собі не може свідчити про стан наркотичного сп`яніння особи, оскільки відповідно до вимог Інструкції, такою ознакою є саме не реагування на світло звужених або розширених зіниць.

Таким чином, поліцейським висловлено вимогу до ОСОБА_1 , яка не ґрунтується на встановлених Інструкцією підставах вважати, що особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому були відсутні підстави у порядку ст.266 КУпАП пропонувати проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особі у медичному закладі.

Отже, працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час висловлювання вимоги ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на допущені працівниками поліції порушення, протокол та надані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять "обвинувачення за адміністративним проступком" та "обвинувачення, які мають ознаки злочину", залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини», "Девеєр проти Бельгії», "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.251, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Гуц