Справа №: 343/353/24
Провадження №: 3/343/232/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої заступником начальника управління начальником відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області, одруженої, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , працюючи заступником начальника управління начальником відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області, порушила вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: неправомірно відмовила в наданні інформації.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

15 січня 2024 року жителька АДРЕСА_2 ОСОБА_2 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області із запитом на доступ до публічної інформації, а саме: з проханням надати інформацію про суми перехідних бюджетних залишків, які склалися станом на 01.01.2024 року на рахунках структурних підрозділів, комунальних підприємств, закладів та центрів Долинської міської ради, а також безпосередньо на рахунках міської ради. На даний запит заступник начальника управління начальник відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області Юзьків М.М. надіслала листа-відповідь № 02-35-08/37 від 17.01.2024 року, в якому вказала, що згідно пункту 2.3 та підпункту 2.3.10 договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування орган Казначейства зобов`язується гарантувати таємницю інформації за рахунком (рахунками) клієнта (щодо операцій, стану рахунку, дати відкриття, його реквізитів тощо); без згоди клієнта довідки третім особам з питань інформації за рахунком (рахунками) можуть бути надані лише у випадках, передбачених законом, тобто неправомірно відмовила в наданні інформації, чим порушила вимоги ст.ст. 5,22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялася та пообіцяла подібного більше не вчиняти, пояснивши, що відмовила в задоволенні запиту ОСОБА_2 на доступ до публічної інформації з тих підстав, що не розібралася з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації». На даний час порушення усунуто, запитувану інформацію надано в повному обсязі.

Крім визнання вини самою ОСОБА_1 , її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08.02.2024 року (а.с. 1-6), в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП;

- запитом ОСОБА_3 на отримання публічної інформації від 15.01.2024 року, адресованим управлінню Державної казначейської служби України (а.с. 9), в якому остання просила надати інформацію про суму перехідних бюджетних залишків, які склались станом на 01.01.2024 року на рахунках структурних підрозділів, комунальних підприємств, установ, закладів та центрів Долинської міської ради, а також безпосередньо на рахунках Долинської міської ради;

- листом-повідомленням заступника начальника управління М.Юзьків № 02-35-08/37 від 17.01.2024 року (а.с. 10), в якому зазначено, що згідно пункту 2.3 та підпункту 2.3.10 договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування орган Казначейства зобов`язується гарантувати таємницю інформації за рахунком (рахунками) клієнта (щодо операцій, стану рахунку, дати відкриття, його реквізитів тощо); без згоди клієнта довідки третім особам з питань інформації за рахунком (рахунками) можуть бути надані лише у випадках, передбачених законом;

- заявою ОСОБА_2 від 22.01.2024 року (а.с. 7-8), з якою вона звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В., де вказано про те, що заступником начальника управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області М.Юзьків відмовлено в наданні інформації про залишки бюджетних коштів 2023 року, які склались на 01.01.2024 року, з тих підстав, що така інформація надається за згодою клієнта, тому вона просить вжити заходів та притягнути до адміністративної відповідальності посадових осіб управління, які порушують Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 22 вказаного Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні запитів, який розширеному тлумаченню не підлягає. Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Пунктом 5.5 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» передбачено, що відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Відповідно до п. 6.2 вказаної Постанови, з відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися: 1) якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інтересів відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам); 2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації; 3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав " трискладового тесту" означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, оскільки вона, працюючи заступником начальника управління начальником відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області, порушила Закон України «Про доступ до публічної інформації», а саме: неправомірно відмовила в наданні інформації.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу, оскільки обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особi, в межах санкції ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою її визнано винною, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: