ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2529/24 Головуючий в 1 інст. Свідунович Н.М.
Провадження №33/807/606/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 червня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старший солдат, фельд`єгер роти зв`язку військової частини Міністерства оборони України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А 4808 № 3924, складеним 15 квітня 2024 року, 14 квітня 2024 року старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді фельд`єгера роти зв`язку військової частини Міністерства оборони України, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

В обґрунтування своїх доводів послався на те, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ, дану справу було передано на розгляд судді Вільнянського районного суду Запорізької області 7 червня 2024 року. Цією ж датою внесено дату призначення справи до розгляду, та за відсутності його заяви про розгляд справи без його участі, 7 червня 2024 року постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, жодного повідомлення про призначення справи до розгляду він не отримував, а інформація про справи в підсистемі електронного суду з`явилася лише 10 червня 2024 року. Акцентує увагу на тому, що йому було відомо про надсилання даної справи спочатку на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області, який постановою від 30 квітня 2024 року повернув її до ВЧ для її спрямування до суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Вказує, що він слідкував за рухом та розглядом складеного відносно нього протоколу, а висновок суду про те, що він, будучи обізнаним про складання протоколу, мав об`єктивну можливість буди присутнім у судовому засідання 7 червня 2024 року не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Вказує, що судом не досліджувався протокол, в якому він зазначив про свою незгоду з ним та про відсутність факту відмови від медичного огляду на предмет виявлення ознак сп`яніння. Не досліджувався судом і висновок його медичного огляду, оскільки в ньому не встановлено факту наявності алкогольного сп`яніння, відмова від огляду оформлена неналежним чином за відсутністю двох свідків.

Звертає увагу суду, що він не відмовлявся від медичного огляду, зокрема від проведення координаційних проб, визначення наявності ністагму очей, реагування зіниць на світло тощо, а навпаки наполягав на заборі крові на дослідження. Проте, медичний огляд не було проведено через відсутність стерильних мундштуків до алкотестеру та через відмову медичного персоналу здійснити у нього забір крові для визначення рівня алкоголю, про що він зазначив у своїх письмових поясненнях в протоколі.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів його перебування в стані алкогольного сп`яніння чи його відмови від медичного огляду, оформленої належним чином 14 квітня 2024 року, як зазначено в протоколі

На підставі викладеного просить постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 червня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

12 серпня 2024 року до канцелярії Запорізького апеляційного суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких він підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи. Посилаючись на положення ст. 38 КУпАП додав, що з огляду на дату правопорушення, яка мала місце 14 квітня 2024 року, сплинули строки накладення адміністративного стягнення. Прохав, розгляд даної справи провести за його відсутності та відсутності його захисника.

Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, наявність означення в письмових додаткових поясненнях ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі та участі його захисника, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційного суду констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, а отже є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Як установлено судом, 14 квітня 2024 року старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді фельд`єгера роти зв`язку військової частини Міністерства оборони України, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовцями за правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, які викладені в протоколі про військове адміністративне правопорушення, від 15 квітня 2024 р. серія А4808, номер 3924 підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 квітня 2024 року №3767, в якому лікарем ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 надав відмову від медичного обстеження.

За копією військового квітка серії НОМЕР_2 , який виданий 23 лютого 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині на посаді фельд`єгер роти зв`язку військової частини Міністерства оборони України з 1 грудня 2023 року.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З приводу доводів апелянта, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння та неналежного оформлення зазначеної відмови, яке полягає у відсутності двох свідків слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 11 «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду вимог», який затверджений Постановою КМУ № 32 від 12 січня 2024 року вбачається, що у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

З матеріалів даної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії А 4808 № 3924 від 15 квітня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складений уповноваженою особою - командиром роти зв`язку військової частини капітаном ОСОБА_3 за участю двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна хода, нечітка мова та факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що засвідчили власними підписами в протоколі.

Суд також бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями командира роти зв`язку військової частини капітана ОСОБА_3 під час складання ним протоколу та адміністративних матеріалів за цим протоколом, а також дій лікаря-нарколога ОСОБА_2 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом і не оскаржував дії цих посадових осіб, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мав для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій капітана ОСОБА_3 під час складення ним протоколу та дій лікаря-нарколога ОСОБА_2 при його огляді на стан алкогольного сп`яніння та складання висновку від 14 квітня 2024 року.

Крім того з метою оцінки доводів апелянта апеляційним судом були витребувані з КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради документи (на теперішній час КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, а саме:

- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 № 3767 14 квітня 2024 р., в якому зазначено, що при огляді у ОСОБА_1 були встановлені ознаки: поведінка замкнута, вегетативно-судинні реакції шкіра обличчя блідна, мовна здатність: мова тиха, рухова сфера: хода не тверда, міміка: жвава. Від проходження повного медичного огляду зокрема, стану дихання; ністагму при погляді в бік, пози Ромберга, точність рухів, ОСОБА_1 відмовився;

- інформацію щодо використання одноразових мундштуків до газоаналізатору «Алкотест 6820», які застосовується при проведенні медичних оглядів на стан сп`яніння в КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради документи (на теперішній час КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради. Зазначеною інформацією підтверджується наявність в даному медичному закладі достатньої кількості стерильних одноразових мундштуків до газоаналізатору «Алкотест 6820», для проведення медичних оглядів на стан сп`яніння.

На підставі викладеного, суддя апеляційного суду відхиляє доводи апелянта щодо порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтом не надано, а судом не встановлено.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду виходить із наступного.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про наявність справи, оскільки останній знав про складання відносно нього протоколу за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що особисто і підтверджує апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі ст. 172-20 КУпАП розглядаються протягом доби.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою. ОСОБА_1 заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

Отже, приймаючи до уваги, що ст. 277 КУпАП передбачений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, який становить одну добу з дня одержання відповідного протоколу та інших матеріалів, з урахуванням обізнаності ОСОБА_1 про складання протоколу відносно нього за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суддя апеляційного суду не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи за відсутності останнього.

Крім того права, передбачені ст. 268 КУпАП, були поновленні ОСОБА_1 шляхом призначення його апеляційної скарги до розгляду та виклику до суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.

Отже, сукупність наведених обставин не дає підстав для скасування судового рішення з мотивів не дотримання прав ОСОБА_1 .

Доводи апелянта з приводу наявності підстав для закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинене 14 квітня 2024 року, а адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції 7 червня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Апеляційним судом за результатами розгляду даної справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладалося, постанова в цій частині не змінювалась і не скасовувалася. Відтак, підстави для закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення відсутні.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 червня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/2529/24