Справа №: 486/484/24 Провадження № 3/486/352/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Соболевської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2024 року о 21:09 год. на вул.Молодіжна, буд.5, м.Южноукраїнськ, водій ОСОБА_1 керував автомобілем МERSEDES-BENZ, державний номерний знак: НОМЕР_1 , та при русі заднім ходом не дотримався безпечної дистанції, не попросив допомоги сторонніх осіб, та здійснив наїзд на припарковане авто SUBARU, державний номерний знак: НОМЕР_2 , у наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Окрім цього, 11.02.2024 року о 21:09 год. на вул.Молодіжна, буд.5, м.Южноукраїнськ, водій ОСОБА_1 керував автомобілем МERSEDES-BENZ, державний номерний знак: НОМЕР_1 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на автомобіль SUBARU, державний номерний знак: НОМЕР_2 , що стояв, після чого місце пригоди залишив.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Останньому достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді Миколаївської області, про що є відмітка в протоколах про адміністративні правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, однак відповідно до його письмових пояснень останній вину свою визнав.

З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені дії щодо виклику ОСОБА_1 у судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявними письмовими матеріалами справи.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи також строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно до п. 13.1. Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується також наявними письмовими матеріалами справи, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581863 від 05.03.2024 року та змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581864 від 05.03.2024 року, рапортом помічника чергового ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Юрченка І.В. від 12.02.2024 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.02.2024 року, відеозаписом від 12.02.2024 року.

При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, враховуючи обставини та характер вчинених адміністративних правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 , а також в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказано визнання вини останнім, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 гривень.

А тому, керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі - 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін