Провадження № 3/466/3252/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 154777 від 20.10.2024, ОСОБА_1 20.10.2024 о 11:10 в м.Львові на вул. Крута, 11, керуючи автомобілем «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та в момент її зміни відповідно не відреагував, а також під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 , під керування гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 подав на адресу суду клопотання в якому просив долучити до матеріалів справи СД диск, вину заперечив, просив закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що він показував поліцейським відеозапис з камери, яка розташована на його будинку, де чітко видно, що водій ТЗ «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 умисно вїхав в його автомобіль, в той час як він зупинився.

Дослідивши матеріали справи, матеріали відеозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в справі, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є особа, яка управляє транспортним засобом.

Згідно п.1.10 ПДР України, учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є керування транспортними засобами в порушення Правил дорожнього руху, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою частиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні порушення ним правил дорожнього руху, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Матеріали справи, а саме відеозапис події містять підтвердження факту того, що ОСОБА_1 виїхавши зі свого подвіря на проїжджу частину дороги та щоби не заважати руху іншим ТЗ, автомобілем «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 здійснив рух ліворуч до своїх воріт (кишенька від дороги) і зупинився. В цей час на зустріч їхав автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 , під керування гр. ОСОБА_2 , який бачив маневр автомобіля «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 , не вжив заходів для сповільнення руху, не скерував свого автомобіля ліворуч, здійснив зіткнення правою частиною бампера у передню праву дверку автомобіля «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 , який вже не рухався, а зупинився.

Матеріали справи не містять доказу, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та в момент її зміни відповідно не відреагував, а також під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та у русі спричинив пошкодження автомобіля, а отже немає підтверджень вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Навпаки, з оглянутого відео вбачається відверта зневага водія автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 щодо належної поведінки водія під час дорожнього руху.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306, дорожньо транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Протокол та матеріали справи не фіксують руху транспортного засобу під час вчинення ДТП. Зазначене виключає наявність дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1 , а отже і об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки з відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 не перебував в русі, то зазначений протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За положеннями ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №3 6673/04).

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 20.10.2024 о 11:10 в м. Львові на вул. Крута, 11, керуючи автомобілем «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та в момент її зміни відповідно не відреагував, а також під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 , матеріали справи не містять, висновок особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення є необгрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Вважаю, що доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є об`єктивними, а тому відповідно до вищевикладеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідно до ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя П. С. Невойт