ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/668/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.ст. 122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Войнарського А.Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, і накладено на нього згідно ч.2 ст.36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, який стягнуто в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови, 15.07.2024 о 17 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Замонастирська, 20, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не врахував безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого трапилось зіткнення з транспортним засобом «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 1.4, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Окрім того, 15.07.2024 о 17 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Замонастирська, 20, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Войнарський А.Й. просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року, в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП скасувати, а справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не правильно дав оцінку поясненням ОСОБА_1 , так як останній як в судовому засіданні так і у письмових поясненнях вказав, що не відчув зіткнення із транспортним засобом. Зазначає, що поза увагою суду залишилася заява потерпілого ОСОБА_2 , в якій він повідомляє, що матеріальна та моральна шкода йому повністю відшкодована, а також те, що на його думку ОСОБА_1 міг не відчути зіткнення автомобілів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, а також думку потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Враховуючи те, що захисник ОСОБА_1 не оскаржує постанову суду в частині визнання останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд переглядає справу, лише в частині постанови про визнання ОСОБА_1 винуватим за епізодом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Пунктом 2.10 а) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимоги п.2.10 а) ПДР відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 710392 від 16 липня 2024 року, серії ААД №710393 від 16 липня 2024 року, в яких викладено обставини вчинення правопорушень; відомостях схеми місця ДТП від 15 липня 2024 року, на якій зафіксовано місце зіткнення, місце розташування автомобіля потерпілого відносно елементів дороги та пошкодження транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_2 ; поясненнях ОСОБА_2 від 15 липня 2024 року; поясненнях ОСОБА_1 від 16 липня 2024 року; протоколі огляду транспортного засобу від 16 липня 2024 року; відеозаписах з відео реєстратора, розташованого в автомобілі потерпілого.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Згідно оскаржуваної постанови, суд першої інстанції визнав доведеним, що ОСОБА_1 , 15 липня 2024 року о 17 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Замонастирська, 20, керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Войнарський А.Й. не заперечує вказані фактичні обставини, які встановлені судом і утворюють об`єктивну сторону правопорушення за ст.122-4 КУпАП, однак не погоджується з наявністю суб`єктивної сторони, тобто умислу ОСОБА_1 на вчинення вказаного правопорушення, так як останній не відчув зіткнення із транспортним засобом.

Такі доводи захисника суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як характер і вид пошкоджень транспортного засобу «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а також транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , переконливо вказують на те, що при контакті з вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не міг не відчути зіткнення. Так, згідно Схеми місця ДТП (а.с.3) на автомобілі потерпілого виявлено пошкодження: переднього бампера, підкрильника переднього колеса з лівої сторони, кріплення переднього бампера, поглинча удару переднього бампера, передньої лівої покришки і лівого диска. Згідно протоколу огляду траспортного засобу від 16.07.2024р. На автомобілі ОСОБА_1 - «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 виявлено вм`ятину на задньому правому крилі, потертості на декоративній накладці ззаду справа (а.с.7). З наданого потерпілим запису відеореєстратора з його автомобіля видно, що внаслідок наїзду автомобілем ОСОБА_1 . В автомобілі потерпілого повністю відірвало передній бампер. Після цього, б дучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.(а.с.4).

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відчув зіткнення із транспортним засобом «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що факт умисного залишення водієм ОСОБА_1 , після зіткнення із автомобілем потерпілого, місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається із відеозапису з відеореєстратора, що розташований в автомобілі останнього, на якому зафіксовано як транспортний засіб «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого, у зв`язку із чим вказаний автомобіль було пошкоджено, а саме відірвано передній бампер. Відразу після цього потерпілий включив звуковий сигнал, однак ОСОБА_1 на нього не реагував і поїхав з місця ДТП.

Пояснення потерпілого ОСОБА_2 , надані ним в судовому засіданні, а також відомості, що викладені останнім в доданій до апеляційної скарги заяві про те, що водій ОСОБА_1 міг і не відчути пошкодження транспортного засобу, апеляційний суд оцінює критично та вважає такими, що надані під впливом примирення з ОСОБА_1 і внаслідок відшкодування ним завданої шкоди потерпілому, що підтверджується розпискою потерпілого, яка наявна у матеріалах справи. Крім того, примирення з потерпілим, жодним чином не звільняла водія від обов`язку залишатися на місці ДТП.

Наведені обставини в сукупності вказують на те, що залишаючи місце ДТП ОСОБА_1 діяв умисно, оскільки усвідомлював, що без об`єктивних причин порушує вимоги Правил дорожнього руху, які йому як водію були відомі, а тому він передбачав шкідливі наслідки таких своїх дій і свідомо допускав настання цих наслідків.

Доводи апелянта про неврахування судом заяви потерпілого ОСОБА_2 , апеляційний суд відхиляє, оскільки зі змісту оскарженої постанови видно, що судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення було окрім іншого враховано і те, що ОСОБА_1 добровільно відшкодував збитки потерпілому, а тому накладено більш м`яке стягнення з передбачених санкцією статті.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Войнарського А.Й. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя