Справа №639/1143/24
Провадження № 3/639/618/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М. розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, 24 лютого 2024 року о 19:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї невістки ОСОБА_2 у присутності малолітньої ОСОБА_3 , 2022 р.н., в ході якого перешкоджала ОСОБА_2 у вільному пересуванні, заважала покинути приміщення квартири та поїхати до власного місця мешкання, чим завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2024 року адміністративні матеріали №639/1143/24 (провадження №3/639/618/24) та №639/1144/24 (провадження №3/639/619/24) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи №639/1143/24 (провадження №3/639/618/24).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнала, пояснила, що жодного насильства до своєї невістки ОСОБА_2 вона не вчиняла. 24.02.2024 року між ними виникла побутова сварка з приводу виховання дітей. На теперішній час вони знайшли порозуміння, будь-яких суперечок або конфліктів у них немає.

Представник ОСОБА_1 адвокат Авілова О.М. підтримала надані пояснення, просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24.02.2024 року між нею та ОСОБА_1 сталось непорозуміння з приводу виховання дітей. Через збуджений психоемоційний стан вона викликала працівників поліції. З невідомих їй причин поліцейськими було складено 2 протоколи відносно ОСОБА_1 . Зазначила, що жодної шкоди психологічного або іншого характеру їй завдано не було, на теперішній час будь-яких конфліктів або суперечок між ними немає, у зв`язку із чим просила закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Судовим розглядом встановлено, що 24.02.2024 р. інспекторами УПП в Харківській області були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 217532 та серії АПР18 № 217533 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 .

Додатками до протоколів зазначено: письмова заява ОСОБА_2 від 24.02.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.02.2024 року, відеозапис з нагрудних камер поліцейських від 24.02.2024 року.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні просила закрити провадження по справі, оскільки ОСОБА_1 не заподіяла їй жодної шкоди психологічного характеру. Остання зазначила, що між ними виникла побутова сварка з приводу виховання дітей. На теперішній час вони знайшли порозуміння, будь-яких суперечок або конфліктів у них немає.

Відеозапис з нагрудних камер поліцейських також не містить жодних відомостей щодо завдання потерпілій ОСОБА_2 шкоди психологічного або іншого характеру. На ньому зафіксовано лише пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аналогічні тим, які були ними надані у судовому засіданні.

Отже, матеріали справи не містять жодних даних, які б свідчили про наявність в діяннях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності домашнього насильства психологічного характеру. Крім того, зазначене у протоколах формулювання не свідчить про те, що конфлікт зумовлено певним дискримінаційним ставленням до потерпілої з боку ОСОБА_1 , мало на меті підтримання панівного становища по відношенню до потерпілої або було одним з епізодів у атмосфері домашнього насильства, що склалася між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що конфлікт, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, обставини домашнього насильства, описані у протоколах серії АПР18 № 217532 та серії АПР18 № 217533 від 24.02.2024 року, спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 24.02.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколах, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва