Справа № 214/8216/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2024 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ППП в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 622624 від 15 жовтня 2023 року, вбачається, що 15 жовтня 2023 року о 11-52 годині в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Володимира Великого, біля буд. 38, водій керував транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки та медичному закладі. Правопорушення зафіксовано на БК 475194, 475344.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Янковський В.А. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав у судовому засіданні, вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не обґрунтованими, оскільки висновки матеріалів справи про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, що не були досліджені поліцейським на місці, а ґрунтуються лише на документальних вибіркових доказах. Протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 в порушення діючого законодавства України, без врахування всіх обставин справи, а зібрані матеріали справи про адміністративне правопорушення, не є достатніми доказами для визнання ОСОБА_1 винним у зазначеному правопорушенні. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №622624 від 15.10.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 не зазначено не хто саме керував транспортним засобом, а також не вказано яким саме транспортним засобом та його державний реєстраційний номер. Відповідно відеозапису №0, б/к. № НОМЕР_1 , який розпочинається 11 год. 52 хв. 57 с. вбачається легковий автомобіль червоного кольору за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , а позаду перебуває службовий автомобіль поліції. Один з поліцейських виявив по базі «Армор», що ще в 2019 ОСОБА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП, що стало підставою зобов`язанням поліцейськими пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 . Ст. лейтенант поліції Ткаченко Д. пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Та вказує про те, що в ОСОБА_1 є право вибору, щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, замість такого обов`язку, та зазначає якщо він відмовиться від проходження вказаного огляду, то за це настає адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР, після такої розмови ОСОБА_1 погоджується пройти огляд в медичному закладі. Однак, інший поліцейський ст.сержант поліції Бернавський М. В порушення п.3.3 Розділу ІІІ Інструкції, при цьому у вказаній інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно», знімаючи з себе бодікамеру №475194, для запобігання здійснення бодікамерою відеофіксації здійснення ним протиправних дій, віддає її своєму колезі ст.лейтенанту ОСОБА_2 зв`язку з чим останній чіпляє її на себе та здійснює відеофіксацію з обох бодікамер одночасно, а саме перебування в стороні ст.сержатна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який проводив протиправні заходи з ОСОБА_1 методом шантажу та умов про можливе отримання позитивного результату від приймання медикаментів останнім. Після повернення ст.сержанта поліції Берновського М. та ОСОБА_1 , поліцейський впевнений в повному виконанні свого колеги у його проханні, ст.лейтенант поліції Ткаченко Д. Після того як водій ОСОБА_1 , погодився проїхати до медичного закладу та після розмови з ст.сержатном поліції Берновським М., без відповідної відеофіксації бодікамери, водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі. За таких умов направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та їх аргументація являються сумнівними. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та враховуючи положення п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ст. 9 КУпАП.

Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Висновки апеляційних судів, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Крім того, підставами притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Суд звертає увагу, що з відеозапису №0, бодікамера №475194, який розпочався 11 год.52хв.57с. вбачається легковий автомобіль червоного кольору за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , а позаду перебуває службовий автомобіль поліції. Один з поліцейських виявив по базі «Армор», що ще в 2019 ОСОБА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП, що стало підставою зобов`язанням поліцейськими пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 .

Так, патрульними формально вказано про наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Наданий суду відеозапис не містить обставин, з яких саме підстав ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, не озвучені виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Ст.лейтенант поліції Ткаченко Д. пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, та зазначає якщо він відмовиться від проходження вказаного огляду, то за це настає адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР, після такої розмови водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі.

Проте, поліцейський не став після такої згоди водія відразу виписувати направлення для проходження відповідного медичного огляду та їхати до медичного закладу.

Далі, з переглянутого відеозапису вбачається, що ст.лейтенант поліції Ткаченко Д. говорить водію ОСОБА_1 після його згоди на проходження медичного огляду, підождіть, та звертається до свого колеги ст.сержанта ОСОБА_3 , щоб той поговорив з ОСОБА_1 щодо відмови останнього від поїздки до медичного закладу на проходження огляду на стан сп`яніння.

Проте, інший поліцейський ст.сержант поліції Берновський М. В порушення п.3.3 Розділу ІІІ Інструкції, при цьому у вказаній інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно», зняв з себе бодікамеру №475194, та віддав її своєму колезі ст.лейтенанту ОСОБА_4 . У зв`язку з чим останній чіпляє її на себе та здійснює відеофіксацію з обох бодікамер одночасно, а саме перебування в стороні ст.сержатна ОСОБА_3 та водія ОСОБА_1 .

Однак, безпосередньо після розмови ст.сержанта поліції Берновського М. та водія ОСОБА_1 без відповідної відеофіксації нагрудної бодікамери водій ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу.

Запис нагрудних камер повинні бути безперервними, запис відео повинен бути «не обрізаними», втручання в роботу боді камер, після початку відео запису заборонено (згідно п.5 р. ІІ Іеструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису від 11 січня 2019 р. № 28/32999: «включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».

Однак, доданий до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не містить безперервного запису фіксації подій, які мали місце 15.10.2023, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відсутня розмова ст.сержанта поліції Берновського М. та водія ОСОБА_1 .

Наведене дає суду підставу вважати недопустимим доказом вищезазначений відеозапис з нагрудної камери поліцейського та недоведеності вини ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п.1 Глава ІІ Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд проводиться за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, але водію ОСОБА_1 не було встановлено жодної з ознак наркотичного сп`яніння, яка відповідає та передбачена Інструкцією.

Відповідно до ст. 251 КУпАПпротокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

В зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним та допустимим доказом та не може бути підставою для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130КУпАП.

Інші, належні докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247, ч.1 ст.130, ст.ст.251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г. Ковтун