ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2029/24 Справа № 932/4432/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю потерпілого ОСОБА_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року щодо

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

стосовно якого справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №907195, 07 травня 2024 року об 11.30 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом АЕ7172XF, рухаючись в м. Дніпро на нерегульованому перехресті вул. Виконкомівської та вул. Старокозацької, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який через некерований рух здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальні збитки.

Оскаржуваною постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року справу щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, а саме протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, пояснення учасників, не підтверджують поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги вказує, що районним судом було допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи оскільки, на його думку, наявними матеріалами підтверджується в повній мірі винуватість ОСОБА_2 у настанні ДТП.

Вважає, що порушення водієм ОСОБА_2 п. 10. 1 ПДР перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки останній, керуючи автомобілем «DAF», перед перехрестям знаходився у лівій смузі руху та при початку руху зачепив правою частиною свого причепу ліве заднє крило авто Renault Logan, який у свою чергу зачепив автомобіль Chevrolet Lacetti», який знаходився попереду. Зауважує, що відповідно до схеми ДТП відстань від місця зіткнення до дорожнього покриття 1,4 метра, та з урахування габаритів та довжини авто Renault Logan, водій останнього не міг проїхати по правій смузі без пошкоджень правого дзеркала свого авто.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши потерпілого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими.

Так, згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема у рішення у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Аналізуючи фактичні обставини та наявні у матеріалах справи докази, якими вони підтверджуються, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про те, що матеріалами справи винуватість водія ОСОБА_2 не доведена.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок правильним, оскільки поясненнями водіїв, схемою ДТП та фототаблицею не підтверджується поза розумним сумнівом, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме внаслідок порушення вимог п. 10.1 ПДР водієм ОСОБА_2 .

Так, обгрунтовуючи апеляційні вимоги, потерпілий ОСОБА_1 зазначив, що механізм дорожньо-транспортної пригоди відповідає зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення та полягає у тому, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом АЕ7172XF, рухаючись в м. Дніпро на нерегульованому перехресті вул. Виконкомівської та вул. Старокозацької, під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулося зіткнення напівпричепа, який на початку повороту ліворуч почав зміщуватись праворуч, із автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який на той час стояв без руху у правій за напрямком руху автомобіля марки «DAF» смузі.

В суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 пояснив, що, маючи намір здійснити поворот ліворуч на перехресті вул. Виконкомівської та вул. Старокозацької, він зупинився на виконання вимог знаку надати дорогу, увімкнувши покажчик повороту та завчасно зайняв необхідне положення для здійснення цього маневру, переконавшись у його безпечності. Конструктивні особливості автомобіля із причепом полягають у тому, що при здійсненні ним повороту відбувається занесення задньої вісі тягача за рахунок шарнірного з`єднання зчіпного пристрою. Вказує, що контакт автомобіля під його керуванням з автомобілем потерпілого відбувся саме внаслідок, цього занесення, а також у зв`язку із тим, що останній, рухаючись позаду, не дочекався завершення повороту та почав об`їжджати автомобіль марки «DAF», порушуючи при цьому рядність руху. Зазначає, що не міг своєчасно побачити автомобіль «Renault Logan», оскільки перед початком руху на перехресті автомобіль «DAF» з напівпричепом, що перебував під його керуванням, був розташований таким чином, що тягач був вже частково розвернутий у напрямку повороту, що обмежувало видимість назад з місця водія і він не міг завчасно побачити автомобіль «Renault Logan».

Таким чином, пояснення водіїв щодо обставин ДТП та їх дій, що призвели до її настання, не збігаються між собою та є взаємовиключними.

Апеляційний суд враховує те, що згідно із п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Відповідно до 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Для належного встановлення та оцінки фактичних обставин даної ДТП є необхідним з`ясування взаємного розташування автомобілів «DAF» та «Renault Logan» на час зупинки автомобіля «DAF» з напівпричепом, а також взаємного розташування вказаних автомобілів на час початку руху автомобіля «DAF», що дозволило б оцінити дії водія ОСОБА_2 у контексті виконання ним вимог п. 10.1 ПДР. Разом із тим, ці відомості випливають лише з пояснень учасників ДТП, які є взаємовиключними, та будь-якими об`єктивним доказами не підтверджуються, що не дає можливості усунути наявні суперечності та, як це правильно констатував суд першої інстанції, не дозволяє дійти висновку про винуватість водія ОСОБА_2 за стандартом поза розумним сумнівом.

Доводи потерпілого не спростовують правильності вказаних висновків суду першої інстанції, оскільки в цілому полягають у переоцінці доказів у справі, із наданням їм оцінки на користь апелянта, яка вочевидь не відповідає їх дійсному змісту, з якою суд апеляційної інстанції не може погодитись.

У зв`язку із вищенаведеним підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року щодо ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суду А.А. Мазниця