Провадження № 3/761/7237/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю секретаря - Передерея І.О., прокурора - Сказка Р.І., особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рідкодубів Хмельницької області, громадянина України, який здобув вищу освіту, працює у Рахунковій палаті України, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Рахункової палати, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, після припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування несвоєчасно, без поважних причин 05.02.2024 о 11:51 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав та пояснив, що він 34 роки працює на державній службі, і за цей тривалий період жодних порушень законодавства у сфері декларування з його боку не було. У 2021 році звільнився та через деякий час влаштувався на роботу до Рахункової палати. Вказав, що не подавав декларацію після звільнення, оскільки не зрозумів, що на нього покладено такий обов`язок, у подальшому перечитав законодавство та усвідомив, що повинен подати відповідну декларацію. У той же час, він виявив, що втратив свій електронний ключ, а відтак, враховуючи час на його відновлення, не зміг вчасно подати декларацію. Запевнив, що як тільки його ключ було відновлено, то відразу вчинив дії, однак прострочив виконання обов`язку на 5 днів. Також запевнив, що йому не було відомо, що такий ключ він може зробити онлайн у «Приватбанку» у будь-який час доби, що дозволило б подати таку декларацію вчасно. В цілому фактичні обставини визнає, при вирішенні питання щодо виду та розмірі санкції просив врахувати, що протиправне діяння вчинене ним вперше.

Прокурор Сказко Р.І. підтримав висновки, викладені у протоколі, скерованому до суду. Також зазначив, що ОСОБА_1 було відомо про обов`язок своєчасного та повного декларування та відповідальність за його порушення. У той же час, втрата електронного ключа не є поважною причиною пропуску строку подачі декларації, оскільки наразі в Україні функціонує 34 сертифіковані центри, які виготовляють такі ключі. Останній також міг зробити його онлайн у «Приватбанку», де у ОСОБА_1 відкритий рахунок. Таким чином, враховуючи, що фактично останній мав об`єктивну можливість виконати покладений на нього законом обов`язок своєчасно подати декларацію державного службовця після звільнення, однак не виконав його належним чином, прокурор просить визнати ОСОБА_1 винуватим та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 1726 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами справи в їх сукупності, а саме: даними протоколу про адміністративні правопорушення №828 від 03.09.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.08.2024; копіями декларацій ОСОБА_1 ; листами НАЗК та повідомленням до НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; копіями наказів секретаря Рахункової палати - керівника апарату Ходаківського В.В. про призначення та звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Рахункової палати; даними НАЗК щодо послідовності дій ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; копією посадової інструкції головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Рахункової палати та копією особової картки державного службовця ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний зі вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Так, судом встановлено, що 18.02.2019 ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений із вимогами і обмеженнями, передбаченими Законом України «Про запобігання корупції» та зобов`язується їх дотримуватись.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи місцевого самоврядування є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Відтак, вказаним нормативним актом закріплено обов`язок зазначених у Законі осіб у порядку та строки подавати декларації.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік (після звільнення) лише 05.02.2024 об 11 год. 51 хв., а отже, несвоєчасно.

Обставин, які б свідчили про наявність поважних причин для пропуску встановленого законом строку на подачу вказаної декларації ОСОБА_1 не наведено, а судом в ході судового розгляду - не встановлено, документи на підтвердження таких обставин у матеріалах провадження відсутні та не були надані в судовому засіданні. Доводи ОСОБА_1 щодо втрати ним 29 січня 2024 року електронного ключа для входу в Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не заслуговують на увагу, оскільки прокурором у судовому засіданні доведено, що останній мав реальну можливість його відновлення у більш короткі строки та своєчасну подачу такої декларації.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2021 (після звільнення) із пропуском визначеного законом строку, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, вік та майновий стан останнього.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідомо непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 40-1, ч.1 ст. 172-6, 245, 251, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддЯ

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк