ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6442/24Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 33/817/606/24 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Щербатюка О.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Щербатюка О.Д. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три ) роки.

Як визнав суд, 10 березня 2024 року о 05 год. 04 хв. на автодорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 154 км. +800 м. Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 № ARAM-2250 (повірка дійсна до 12.12.2024), що підтверджується тестом № 3280 від 10 березня 2024 року, результат огляду становить 1,46 %. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згоден, що вчинено повторно протягом року від 12.12.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 Порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Щербатюк О.Д. вказує на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає її такою, яка винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події, а тому вона підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що працівниками поліції не було дотримано встановленого законом порядку фіксації правопорушення та збирання і оформлення доказів.

Звертає увагу, що працівниками поліції неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки до матеріалів справи не долучено довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення та в якій би містилась інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2024 року відносно ОСОБА_2 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 24.07.2024 року, а тому у нього не було можливості подати апеляційну скаргу на дане рішення у строки визначенні законом.

Заслухавши адвоката Щербатюка О.Д. та особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28.06.2024 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги зі змістом постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 року ОСОБА_1 ознайомився 24.07.2024 року.

Апеляційна скарга на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 року подана адвокатом Щербатюком О.Д. 05.08.2024 року через систему Електронний суд.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № від 10 березня 2024 року, 10 березня 2024 року о 05 год. 04 хв. на автодорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 154 км. +800 м. Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 № ARAM-2250 (повірка дійсна до 12.12.2024), що підтверджується тестом № 3280 від 10 березня 2024 року, результат огляду становить 1,46 %. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згоден, що вчинено повторно протягом року від 12.12.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 Порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом "DAEWOO Lanos" з номерним знаком НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме ч.4 ст. 126, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД №8059385 від 01.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Дана обставина також стверджується рапортом поліцейського взводу №1 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області рядовий поліції поліції Ігор Гринчук.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810 № ARAM-2250» виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 1,46 проміле, з чим останній погодився та не бажав проходити такий огляд в медичному закладі.

Доводи сторони захисту про неправильну кваліфікацію працівниками поліції дії ОСОБА_1 , оскільки до матеріалів справи не долучено довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення та в якій би містилась інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними та звертає увагу, що у матеріалах справи наявна копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 12 грудня 2023 року адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з тих мотивів, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року станом на 10 березня 2024 року (дата вчинення правопорушення і оформлення протоколу про адмінправопорушення) не набрала законної сили, є непереконливі.

Так, ч.2 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Факт вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року, яка є чинною і в апеляційному порядку не скасована. Тому дата набрання законної сили цим рішенням, на що звертає увагу апелянт, не впливає на кваліфікацію дій особи за ч.2 ст.130 КУпАП.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735,

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.2 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Щербатюку О.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Щербатюка О.Д., залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя