КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Ткаченко Д.В.
Єдиний унікальний номер справи № 359/7918/23
Апеляційне провадження № 33/824/492/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову.

Вказує, що при дослідженні в судовому засіданні доказів, суд першої інстанції необґрунтовано урахував лише пояснення ОСОБА_2 та наданий нею висновок експерта Давидович О.О., в той час як проігнорованими залишились пояснення та докази, зокрема, і висновок експерта Автономова М.В., надані ОСОБА_1 .

Вважає, що справу було розглянуто без повного і всебічного дослідження обставин справи, а висновки суду ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах. Зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини справи.

В судове засідання, призначене на 05 лютого 2024 року, до Київського апеляційного суду з`явилися представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Семиполець В.В., який підтримав апеляційну скаргу, просили її задовольнити із викладених підстав. Також у судовому засіданні взяли участь ОСОБА_2 та її захисник Воропай Р.М., які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вказували, що у діях ОСОБА_2 не було складу правопорушення, тому постанова суду першої інстанції є законною та не підлягає скасуванню.

Також у судовому засіданні адвокат Семиполець В.В. заявив клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення авто технічного дослідження від 01.02.2024 №205/24-52, виконаний КНДІСЕ. Аналогічне клопотання в день судового засідання подав через канцелярію суду ОСОБА_1 . Суд відмовив у задоволенні клопотання, оскільки зазначений висновок складено після ухвалення оскаржуваної постанови суду, тому він не може бути урахований судом під час апеляційного перегляду справи.

В судове засідання 12 лютого 2024 року з`явились ОСОБА_2 та її захисник Воропай Р.М. Апелянт ОСОБА_1 в день судового засідання, 12 лютого 2024 року, направив на електронну адресу Київського апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою. Разом з цим, жодного доказу на підтвердження цієї обставини заявник не надав. Суд також звертає увагу, що у апелянта ОСОБА_1 є представник - адвокат Семиполець В.В., який у судове засідання також не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд також ураховує, що адвокат Семиполець В.В. надав свої пояснення по справі у судовому засіданні 05 лютого 2024 року. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 509974 від 08 серпня 2023 року, ОСОБА_2 14 липня 2023 року о 08 годині 41 хвилина в м. Борисполі Київської області на перехресті вулиць Лісова-Ботанічна-Гоголя вона керуючи транспортним засобом «Toyota RAV-4 HIBRYD» н.з. НОМЕР_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, рухаючись по другорядній дорозі в напрямку головної дороги в районі перехрестя не надала переваги в русі автомобілю «Land Rover Discovery Sport» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що 14 липня 2023 року близько 08:40 години вона рухалася на автомобілі «Toyota» н.з. НОМЕР_1 по вулиці Лісова у напрямку вулиці Ботанічна в місті Бориспіль зі швидкістю 30-40 км/год. В цей день падав сильний дощ, тому проїзна частина перебувала у мокрому стані. Приїхавши до перехрестя вулиці Лісова та вулиці Гоголя вона виконала повну зупинку на вимогу дорожнього знаку «Стоп», після чого відновила рух та під`їхавши до перехрестя не виїжджаючи на нього знову зупинилась подивившись в обидва боки переконавшись у відсутності інших автомобілів знову відновила рух, до швидкості близько 5 км/год. Виїхавши на перехрестя, її автомобіль частково знаходячись у смузі зустрічного руху зупинився та заглох, а двигун вимкнувся та загорілася помилка чек двигуна (припускає, що не спрацювала гібридна установка при перемиканні на двигун авто). Після чого вона відразу увімкнула аварійну сигналізацію та намагаючись відстебнути пасок безпеки з правого боку помітила автомобіль, який рухався зі швидкістю близько 80-100 кілометрів на годину та не зупиняючись здійснив зіткнення з її автомобілем, з послідуючим наїздом на електроопору. В результаті ДТП вона сильно вдарилась головою, однак не дивлячись на це знайшла сили і викликала поліцію та швидку допомогу.

Захисник Скрипки О.М. під час судового розгляду звернув увагу суду на те, що наданий потерпілим експертний висновок № 0595 від 07.09.2023 ґрунтується на інших вихідних даних, не враховує всі встановлені в судовому засіданні фактичні обставини. Посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України, захисник просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції інший учасник ДТП ОСОБА_4 пояснив, що він керуючи автомобілем «Land Rover» н.з. НОМЕР_2 рухався по вул. Гоголя в м. Бориспіль, яка є головною. Наближаючись до перехрестя з вул. Ботанічна пригальмував, проїжджаючи «лежачий поліцейський», який знаходиться за 10-15 метрів до вищевказаного перехрестя. Доїхавши до самого перехрестя, швидкість руху становила близько 10-30 км/год., з лівого боку із вулиці Лісової зненацька виїхав автомобіль «Toyota» на значній швидкості, в результаті чого відбулося зіткнення. Зазначив, що зміщення автомобілів відбулося через те, що водій ОСОБА_2 продовжувала рухатися.

Також, потерпілий просив суд врахувати експертний висновок № 0595 від 07.09.2023року.

З висновку судового експерта № 52 від 08.09.2023 р. вбачається, що механізм розвитку ДТП, заданого водієм ОСОБА_5 , не є технічно спроможним та не може прийматися в подальших дослідженнях, оскільки з урахуванням наданих параметрів і проведених експертом розрахунків водій автомобіля «Ленд Ровер» не встиг би застосувати гальмування; кінцеве розташування транспортних засобів, та їх пошкодження не викликають сумнівів у поясненнях водія ОСОБА_2 . У висновку експерт стверджує, що з технічної точки зору дії водія автомобіля «Ленд Ровер» не відповідали вимогам п. 12.3, 12.4, 12.9 (підпункту «б») ПДР та саме вказані невідповідності перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Також суд дослідив лист начальника СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 17.07.2023, довідки АРМ 102, медичну довідку від 14.07.2023 р. про звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою, медичну довідку ОСОБА_2 про звернення до лікарні (ЗГТК, забій шийного відділу хребта ) протокол огляду місця ДТП від 14.07.2023р. і схему ДТП, розписку ОСОБА_7 про отримання на зберігання автомобіля «Toyota RAV-4», розписку ОСОБА_8 про отримання на зберігання автомобіля «Ленд Ровер», фотографії з місця ДТП.

Ухвалюючи судове рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції відхилив посилання потерпілого на висновок судового експерта № 0595 від 07.09.2023 р. Разом з цим, причин такої оцінки вказаного висновку експерта суд не надав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як визначено положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до висновку судового експерта № 52 від 08.09.2023 р., з технічної точки зору, підстави вважати дії водія «Toyota RAV-4 HIBRYD» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 такими, що не відповідають вимогам ПДР, відсутні.

Разом з цим, як видно із висновку судового експерта № 0595 від 07.09.2023 р., водій автомобіля «Toyota RAV-4 HIBRYD» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.16.11 Правил дорожнього руху.

За вказаним пунктом ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд установив невідповідності щодо механізму настання ДТП у поясненнях ОСОБА_2 , відібраних працівниками поліції на місці ДТП та поясненнями, наданими експерту та у судовому засіданні. А саме - щодо перебування автомобіля на перехресті у нерухомому стані внаслідок технічної несправності. Так, у наданих працівниках поліції письмових поясненнях така інформація відсутня. Не повідомлено про таку обставину і працівників поліції під час усного спілкування на місці ДТП, що підтверджується відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції.

Апеляційний суд також звертає увагу, що факт наявності чи відсутності порушення ПДР у діях іншого учасника не є предметом розгляду в межах даного апеляційного провадження. Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення було складено лише щодо одного учасника ДТП - ОСОБА_2 , в межах розгляду даної справи суд не надає оцінку діям ОСОБА_3 .

За таких обставин суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 16.11 ПДР та, відповідно, вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, суд ураховує, що ДТП сталось 14 липня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року - скасувати. Провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко