Провадження № 3/638/4523/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому вказувалось, що 18.05.2024 о 00-22 год. у м. Харкові по пр. Науки, 31 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geely, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння КНП ХОР «ОКНЛ» №1416.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, уповноважив адвоката Антоненка І.М. представляти його інтереси.

Адвокатом ОСОБА_1 Антоненком І.М. у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтоване тим, що протокол складено без присутності ОСОБА_1 на підставі висновку про стан алкогольного сп`яніння. Матеріали справи не містять доказів порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , що свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу. З метою з`ясування даних щодо вмісту алкоголю в біологічному зразку, який 18.05.2024 був наданий ОСОБА_1 було направлено запит до КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» щодо надання копії результатів дослідження. З копії результату токсикологічного дослідження у ОСОБА_1 у біологічному матеріалі сеча виявлено етанол, в концентрації 0,2 г/л. з урахуванням вимог п. 7 розділу ІІ Інструкції результат токсикологічного дослідження не дає достатньої підстави для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Таким чином результат токсикологічного дослідження у 0,20 проміле не може свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат є допустимим та не тягне за собою наслідком притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ознак, які зазначені у акті огляду ОСОБА_1 взагалі не повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою будь- якого спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, а тому акт огляду складений з порушенням норм чинного законодавства та не є належним та допустимим доказом. У зв`язку з чим просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя, вислухавши представника особи, стосовно якого складено протокол, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею про водиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД№ 898473, складеного 24.05.2024 уповноваженою особою патрульної поліції, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП вбачається, що його складено за порушення п. 2.9-а ПДР України.

Протокол ОСОБА_1 не підписаний.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 зазначеної інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення та складений уповноваженим поліцейським зазначені такі ознаки, які були виявлені у ОСОБА_1 поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову, сповільненість або підвищена жвавість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема акту огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що останній погодився та прослідував у КНП ХОР «ОНКЛ».

Отже, доводи представника ОСОБА_1 про неправильність зазначення ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , як на істотне порушення, є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими о 00-22 год, тобто під час дії комендантської годи, яка введена у зв`язку з воєнним станом, який оголошено відповідно до Указу Президента України №64 від 24 лютого 2022 року, згідно якого можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

П. 6 Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається з дослідженого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте останній відмовився від проходження огляду на місці зупинки та наголосив, що згоден пройти огляд у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 був доставлений до КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.05.2024 №1416 , складений КНП ХОР «ОКНЛ», вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, представником ОСОБА_1 адвокатом Антоненком І.М., у судовому засідання надано результат токсилогічного дослідження №873 до медичного огляду 1416, який ним отримано у закладі КНП ХОР «ОКНЛ» на підставі адвокатського запиту. З вказаних результатів токсилогічного дослідження №873;1218 вбачається, що у ОСОБА_1 було відібрано біологічний матеріал сеча, при токсикологічному досліджені виявлено етанол, в концентрації (за методикою ГРХ) сечі 0,20 г/л, не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 , установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується результатами токсилогічного дослідження №873;1218, в організмі, ОСОБА_1 було виявлено алкоголь 0,2 ‰ (проміле).

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Отже, вміст алкоголю з організмі ОСОБА_1 становив 0,2 проміле, що з урахуванням норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю, а тому винуватість водія у порушенні п.2.9а ПДР є недоведеною поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогамист.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання суду, результат тесту у 0,2 проміле, не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, відповідно не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах справи, суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 2.9-а ПДР України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9-а ПДР України, у зв`язку з чим відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП (протокол серія ААД №898473 від 24.05.2024), - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Семіряд І.В.