Справа №949/1403/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 .

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

10 червня 2024 року біля 15:30 год. встановлений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме перебувала в с. Жадень по вул. Заброди в стані алкогольного сп`яніння не здійснюючи при цьому належного догляду за малолітніми дітьми та не нагодувала дітей, чим повторно протягом року вчинила аналогічне порушення, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №335284 від 10 червня 2024 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі у якій вказала, що свою вину у вчиненні правопорушення визнає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

По ч. 2 ст. 184 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються особи за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №335284 від 10 червня 2024 року, у графі "чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності" зазначено: " 07 березня 2024 року ч. 1 ст. 184 КУпАП".

Однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено постанову суду від 07 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та оголошено їй усне зауваження, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Вказана постанова суду набрала законної сили 19 березня 2024 року.

З системного аналізу правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що адміністративна відповідальність реалізується шляхом застосування до винних осіб адміністративних стягнень, які, у своїй сукупності, складають систему заходів адміністративної відповідальності.

Тобто адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, систему адміністративних стягнень закріплено в ст. 24 КУпАП, в якій їх перераховано з врахуванням зростання суворості, зокрема, це попередження; штраф; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; суспільно корисні роботи; адміністративний арешт; арешт з утриманням на гауптвахті.

Втім, стаття 22 КУпАП передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, усне зауваження не міститься у переліку видів адміністративних стягнень, які визначені ст. 24 КУпАП.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 була звільнена від адміністративної відповідальності постановою суду від 07 березня 2024 року, а провадження у справі відносно нього закрито, тому він не є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Конституції України, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Тому, з огляду на вказане, наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №335284 від 10 червня 2024 року, як доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, зазначеним вимогам закону, не відповідає.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже, зазначені кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, мають бути обов`язково зазначені у відповідному акті обвинувачення, яким в даному випадку є протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, обставини правопорушення викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають змісту диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Окрім того, в порушення норми ст. 251 КУпАП, до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП повторно протягом року, процесуальні підстави для збирання доказів судом відсутні.

Вказані порушення є істотними та такими, що викликають сумнів у правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід відмітити, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02,) "Малофєєва проти росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), "Карелін проти росії" (рішення від 20 вересня .2016 року, заява № 926/08) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суд не може належним чином дати оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки суду не надано доказів, на підставі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги, що протокол є неналежним доказом по справі, а всі інші похідні від нього докази є недопустимими, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7-9, 184, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.