БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1021/24
Провадження № 3/730/507/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області, проживає в цивільному шлюбі, маючого на утриманні дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом, 06.08.2024 року о 21-00 год. ОСОБА_1 (далі - особа, що притягується до адміністративної відповідальності) за місцем проживання в АДРЕСА_2 повторно протягом року вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , тобто щодо особи, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон), домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався в її бік нецензурно лайкою, погрозами, образами, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Приписами ст. 126-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

У постанові Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі № 583/3295/19 суд звернув увагу на наступне: «словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази».

Поряд із цим, вивченням справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Так, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.07.2024 року матеріали за двома додатковими епізодами домашнього насильства було направлено до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України, відомості про що долучені до протоколу.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вказують на систематичне застосування домашнього насильства, проте, оцінка вказаних дій ОСОБА_1 працівниками правоохоронних органів не надана та залишена поза увагою, що є неприпустимим та не відповідає завданням поліції, визначеним у ст. 2 ЗУ "Про національну поліцію".

Відтак, вищенаведені обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, що на даний час виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як зазначено у правовій позиції ЄСПЛ у справі «TKHELIDZE проти Грузії», заява № 33056/17, відсутність негайного реагування органів влади при виникненні підозр щодо домашнього насильства порушує конвенцію. ЄСПЛ наголосив, що за відповідних обставин влада зобов`язана вживати превентивних оперативних заходів для захисту особи, життю якої загрожує злочинні дії іншої особи. Жертви домашнього насильства, які потрапляють до категорії вразливих осіб, мають право на державний захист. Коли виникають будь-які підозри щодо домашнього насильства чи насильства щодо жінок, від органів влади вимагається негайне реагування та подальша особлива ретельність для вирішення конкретного характеру насильства в ході провадження.

На думку суду, працівниками поліції, у цій частині, у повному обсязі проігноровані вимоги Закону щодо належного з`ясування усіх обставин з метою захисту прав потерпілої.

Звертає увагу суд й на письмові пояснення потерпілої, згідно яких потерпіла прямо вказала працівникам поліції, що такі дії з боку ОСОБА_1 вчиняються щодо неї не вперше.

Як передбачає стаття 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом положень ст.ст. 253, 284 КУпАП, якщо при розгляді адмінсправи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування й виносить постанову про закриття провадження в справі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне направити зазначений адміністративний матеріал до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 253, 283, 284 КУпАП, ст. 214 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити, а матеріали направити до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ріхтер В.В.