Справа №735/1177/24р.
Провадження по справі № 3/735/500/2024р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2024 року смт. Короп

Коропський районний суду Чернігівської області у складі:

головуючого судді Балаби О.А.,

за участю секретаря судового засідання Редько А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Короп справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 1 (смт. Короп) Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2024 року о 17 год 00 хв в смт. Понорниця по вул. Береговій, 3, водій, ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки з використанням технічного засобу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBL-0970. При продувці проба становила 1,93 % чим порушив вимоги п 2.9. «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, пояснивши, що дійсно його було зупинено працівниками поліції у вказаний у протоколі час та місці. На проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився і пройшов. Результат тестування показав 1,93 %. Проте, з результатами огляду не погодився оскільки такі показники не можуть бути, проте пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні поліцейські не пропонували.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 113017 від 16.08.2024 року складеним у відповідності до вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху; відеозаписом з фіксацією правопорушення зафіксованого на технічний засіб М520004 на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керуючи автомобілем вказаним в протоколі о 17 год 00 хв, 16.08.2024 року був зупинений працівниками поліції, на вимогу поліцейського пред`явив документи для перевірки та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат тестування склав 1,93 %. Жодних зауважень, не згоди із результатами огляду особа яка притягається до адміністративної відповідальності не висловлював. Отже, це спростовує посилання ОСОБА_1 на те, що його не доставлено у лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння. Крім цього, вказаним відеозаписом встановлено те, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права та обов`язки. Вказаний відеозапис повністю підтверджує склад правопорушення, скоєного ОСОБА_1 .

У своїй Постанові Касаційний адміністративний суд Верховного Суду від 25.03.2019 року наголосив, що відповідно до діючого законодавства на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Отже, дії працівників поліції щодо зупинки водія ОСОБА_1 правомірні.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу у суду не має.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру стягнення враховується характер і обставини вчиненого діяння, характер допущених порушень Правил дорожнього руху, особа порушника.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору з 01.01.2024 року у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 605 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 38, 247, 266, 294 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В разі несплати штрафу в добровільному порядку протягом 15-ти днів з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.А. Балаба