Номер провадження: 33/813/2250/24
Номер справи місцевого суду: 506/1063/23
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О. Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.07.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 163899, 04 жовтня 2023 року о 21.30 год. в селищі Окни по вулиці Комарова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ Део» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

10.08.2024 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.07.2024 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та визнати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 31.07.2024.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи працівником поліції не було надано належних та допустимих доказів вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі взагалі не містить відомостей про відмову апелянта від проходження огляду на стан сп`яніння, зміст його незрозумілий, на що в суді першої інстанції зверталась увагу та заявлялось клопотання про визнання його неналежним доказом, проте клопотання безпідставно було відхилено судом. В матеріалах справи відсутній витяг з бази МВС про отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення, а лише наявна незрозуміла ксерокопія водійського посвідчення, виданого на його ім`я, джерело походження якої невідоме. Відтак, працівник поліції взагалі не надав належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення, проте суд першої інстанції не звернув на це увагу та позбавив його права керування транспортним засобом при відсутності будь-яких доказів наявності в нього права керування транспортним засобом.

Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про проведення відеофіксації правопорушення або проведення огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він не може бути належним та допустими доказом вчинення правопорушення. Вважає, що перелічені вище обставини підтверджують недбале відношення працівника поліції до службових обов`язків, вкрай неякісну підготовку матеріалів справи, самовільне фабрикування справи працівниками поліції у відношенні до нього, а також формальний і необ`єктивний розгляд справи судом першої інстанції.

В судове засідання до апеляційного суду, призначене на 30.10.2024 о 10:45 год. ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бойко О.О. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

30.10.2024 на електронну адресу суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бойко О.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване необхідністю подання стороною захисту додаткових доказів, які отримані після подання апеляційної скарги, та пояснень які мають значення для справи.

Абзацем 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що сторона захисту приймала участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке було призначене 14.10.2024 о 10:00 год., скористалася своїми правами: надавала пояснення, наводила аргументи по суті правопорушення та за клопотанням, якої до матеріалів справи були приєднані письмові пояснення. Будь-яких заяв про надання їй часу для подання додаткових доказів з відповідним обґрунтуванням причин неподання їх до суду першої інстанції не заявляла.

Подане стороною захисту клопотання від 30.10.2024 також не містить жодного обґрунтування чому додаткові докази з`явилися лише на стадії апеляційного перегляду, та яке значення вони мають для вирішення даної справи. Крім того, суд не вбачає будь-яких перешкод у надані стороною захисту додаткових письмових пояснень.

З урахуванням викладеного, зважаючи на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, а також те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Бойко О.О.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, постанова Красноокнянського районного суду Одеської області була ухвалена 31.07.2024.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 10 серпня 2024 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті.

Тобто, апеляційна скарга подана з дотриманням строку, встановленого 294 КУпАП, а тому відсутні підстави для його поновлення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №163899 від 04.10.2023 (а.с.1);

- копією витягу з бази «Армор» «Пошук посвідчення водія ГСЦ» (а.с.3);

- довідкою Інспектора СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Олександра Карп (а.с.5);

- відеозаписами з місця події на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8);

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленої постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.07.2024 та порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У доводах апеляційної скарги та в своїх поясненнях ОСОБА_1 посилається на те, що під час розгляду справи працівником поліції не було надано належних та допустимих доказів вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, при цьому належним чином йому не було роз`яснено про його обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння та передбачену законом відповідальність за таку відмову.

Проте зазначені доводи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як вже зазначалось вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами: протоколом серії ААД №163899 від 04.10.2023 (а.с.1); копією витягу з бази «Армор» «Пошук посвідчення водія ГСЦ» (а.с.3), довідкою Інспектора СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Олександра Карп (а.с.5); відеозаписами з місця події (а.с.8).

В цій частині апеляційний суд звертає увагу, що відео-фіксація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст. 251, 266 КУпАП, ст. 30, 40 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції № 1026, та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі. Тобто. долучені до протоколу відеозаписи є основним доказом по справі.

З досліджених апеляційним судом відеозаписів вбачається, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу «ЗАЗ Део» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Проте, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки (урив. 2 / 21:38:33), так і в медичному закладі (урив. 2 / 21:38:57-21:39:25) відмовився.

Апеляційний суд також звертає увагу, що наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 належним чином були роз`яснені, крім того працівник також наголосив, що за відмову від проходження огляду також складається протокол. (урив.2 / 21:39:42 - 21:39:58).

Посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі взагалі не містить відомостей про відмову апелянта від проходження огляду на стан сп`яніння, зміст його незрозумілий, нащо в суді першої інстанції зверталась увагу та заявлялось клопотання про визнання його неналежним доказом, проте клопотання безпідставно було відхилено судом, апеляційний суд не приймає, оскільки повторно досліджений та перевірений апеляційним судом протокол про адміністративне правопорушення ААД №163899 від 04.10.2023 повністю відповідає положенням ст. 256 КУпАП, а викладена в ньому суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутній витяг з бази МВС про отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення, а лише наявна незрозуміла ксерокопія водійського посвідчення, виданого на його ім`я, джерело походження якої невідоме є безпідставними, з огляду на те, що в матеріалах справи наявна засвідчена відповідальною особою в установленому законом порядку копія витягу з бази «Армор» «Пошук посвідчення водія ГСЦ», відповідно до якого, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 . Підстав недовіряти зазначеному витягу у апеляційного суду відсутні. Крім того, Інспектором СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Олександром Карп було складено довідку, відповідно до якої, згідно перевірки по ІІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІПС НАЙС «Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 , значиться серед осіб, які отримували посвідчення водія, але 17.17.2023 у останнього було вилучено водійське посвідчення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та видано тимчасовий дозвіл НОМЕР_3.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що суд першої інстанції позбавив його права керування транспортним засобом при відсутності будь-яких доказів наявності в нього права керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки зазначене спростовується наведеними вище доказами.

Крім того, за вимогами КУпАП не встановлено обмежень щодо призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КУпАП, особам, які на момент вчинення правопорушення мали тимчасовий дозвіл на права керування або не мали права керувати транспортними засобами.

Зазначене зумовлено тим, що позбавлення права керувати транспортними засобами набуває особливої мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Також безпідставним є посилання, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про проведення відеофіксації правопорушення або проведення огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він не може бути належним та допустими доказом вчинення правопорушення, оскільки протокол ААД №163899 від 04.10.2023 в графі «до протоколу додаються» містить посилання на бодікамеру №NC 211928.

До тверджень, які викладені в письмових поясненнях про те, що працівник поліції не дочекавшись волевиявлення апелянта, самостійно без його участі склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні його, копію якого не надали та не оголосили, апеляційний суд ставиться критично, оскільки як вбачається з відтвореного відеозапису, після заявленої ОСОБА_1 відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння, працівник поліції повідомив останнього, що за відмову від проходження огляду на нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого, працівник поліції пішов складати протокол про адміністративне правопорушення в службовий автомобіль, після складення якого, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, однак від підпису та отримання копії протоколу останній відмовився (урив. 4).

Доводи ОСОБА_1 , про те, що працівниками поліції не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу є неспроможними, оскільки з аналізу змісту положень п. 5 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 слідує, що поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу безпосередньо перед проведенням огляду на стан сп`яніння. Відтак, зважаючи на усвідомлену відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, працівники поліції в силу наведених вище норм, не зобов`язані були роз`яснювати порядок застосування спеціального технічного засобу.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме - за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.07.2024 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова