Провадження № 3/702/397/24
Справа № 702/718/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення адміністративного стягнення

19 серпня 2024 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Максименко Д. Р.,

за участю секретаря судового засідання Возної В. В.,

прокурора Блиндюка В. Б.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Домачука В. А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, місце реєстрації та місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , на момент вчинення правопорушення працював помічником чергового сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, паспорт НОМЕР_1 , виданий Монастирищенським РС УДМС України в Черкаській області 22.10.2015, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом №25 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за результатами повної перевірки щорічної декларації за 2022 рік органом НАЗК, лист №42-01/40762-24 від 05.06.2024, в порушення вимог пп. 7, 9, 10 ч. 1 ст. 46 Закону, відобразив недостовірні відомості на суму 1 317 084,72 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП- роз`яснено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в 2022 році займав посаду помічника чергового у ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області. На свій картковий рахунок в банку в 2022 році отримав кошти від онлайн казино на приблизну загальну суму до 200 000 гривень. Решта коштів з 1 040 353 гривні, які зазначені в протоколі, як його дохід, насправді є загальною сумою позик від різних фізичних осіб, які позичалися невеликими сумами до 30 000 гривень та пізніше були повернуті. Письмові договори щодо позик укладені не були. На розваги були використані кошти з заробітної плати, позик фізичних осіб та кошти, які поверталися від онлайн казино. В листопаді 2022 році між ним та ОСОБА_2 дійсно був укладений договір позики на суму 270 600 гривень. Кошти за договором позики були отримані шляхом переказу на банківську карту та готівкою. Вказане фінансове зобов`язання не було зазначено в щорічній декларації за 2022 рік у зв`язку з тим, що на час заповнення декларації ОСОБА_1 вважав, що таку інформацію не потрібно вказувати.

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6КУпАП підтримав, просив притягнути особу до адміністративної відповідальності та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що поясненнями ОСОБА_1 та іншими зібраними у справі доказами доведено наявність складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважав, що в діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не надала доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 не вказав у декларації завідомо недостовірні відомості на суму, яка відрізняється від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зокрема, доказами не підтверджено обов`язок ОСОБА_1 зазначати в декларації кошти, які надійшли його банківський рахунок. На час заповнення декларації ОСОБА_1 вважав, що його фінансові зобов`язання перед ОСОБА_2 не перевищують 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. ОСОБА_1 подавав щорічну декларацію вперше, не має юридичної освіти. Умисел в діяннях ОСОБА_1 відсутній.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з витягом з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 1 грудня 2021 року №368 о/с капрала поліції ОСОБА_1 з 30 листопада 2021 року призначено на посаду помічника чергового сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (а.с.54).

Згідно з витягом з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 08 вересня 2022 року, № 246 о/с капрала поліції ОСОБА_1 з 9 вересня 2022 року призначено на посаду помічника чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (а.с.55).

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 склав присягу поліцейського та підписав пам`ятку-ознайомлення поліцейських з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства (а.с.57, 58-62).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він з 17 вересня 2020 року прийнятий на службу до Національної поліції України (а.с.63-64).

З послужного списку ОСОБА_1 вбачається, що йому присвоєне спеціальне звання поліції капрал поліції (а.с.65-73).

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до частини 4 статті 172-6 КУпАП подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з примітною статті 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є поліцейським, а отже суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та який зобов`язаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 172-6 КУпАП.

З копії щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік вбачається, що ОСОБА_1 подав таку декларацію 13 березня 2023 року о 13 годині 4 хвилини (а.с.46)

Згідно з пунктом 7 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи.

Згідно з довідкою Національного агентства з питань запобігання корупції №135/24 від 31 травня 2024 року та обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність від 4 червня 2024 року суб`єкт декларування ОСОБА_1 при поданні декларації не зазначив відомостей про дохід, отриманий на банківські рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 1 040 353 гривні 95 копійок, від АТ «Сенс Банк» у розмірі 124 гривні 22 копійки, від ТзОВ «Сперіум Бум» у розмірі 6006 гривень 55 копійок. Отже, суб`єкт декларування ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 1 046 484 гривні 72 копійки (а.с.24-45)

Відповідно до поданої декларації ОСОБА_1 за 2022 рік ним зазначено дохід в сумі 480 155 гривень, що є заробітної платою за основним місцем роботи, а саме Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Інших доходів ОСОБА_1 в декларації не зазначив (а.с.49).

З довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області про доходи поліцейського ОСОБА_1 від 23 лютого 2024 року №69 вбачається, що за 2022 рік він отримав дохід в сумі 480 154 гривні 98 копійок (а.с.74).

З виписки з рахунків ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», які містяться на оптичному диску, вбачається, що в період 2022 року суб`єкту декларування ОСОБА_1 на такі рахунки здійснювалось зарахування грошових коштів, крім заробітної плати, у загальному розмірі 1 040 353 гривні 95 копійок (а.с.117).

З витягу з державної фіскальної служби від 19 грудня 2023 року №78833874 вбачається, що ОСОБА_1 у 2022 році отримав дохід від ТзОВ «СПЕРІУС БУМ» в сумі 6006 гривень 55 копійок та АТ «СЕНС БАНК» в сумі 124 гривні 22 копійки (а.с.76-77).

Згідно з підпунктом 14.1.54. пункту 14.1 статті ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема подарунків, виграшів, призів.

Відповідно до підпункту 14.1.55. пункту 14.1 статті ст. 14 Податкового кодексу України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

З наведених доказів встановлено, що ОСОБА_1 отримав на свій рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», крім заробітної плати, грошові кошти на загальну суму 1 040 353 гривні 95 копійок. Однак з вказаних доказів не можна встановити з якою метою та від яких осіб ОСОБА_1 отримував грошові кошти на свій банківський рахунок, а також те, що відповідні перекази коштів є саме доходом в розумінні приписів підпунктів 14.1.54., 14.1.55. пункту 14.1 статті ст. 14 Податкового кодексу України. Зокрема, не можливо встановити від якого виду діяльності на території України або за межами митної території України був отриманий такий дохід, а також вид такого доходу. З виписки з рахунків ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», які містяться на оптичному диску, враховуючи зазначені призначення платежів ОСОБА_1 , неможливо встановити чи були отримані грошові кошти саме виграшем в казино, точну суму таких виграшів. Докази у справі не спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що більша частина отриманих коштів є саме позикою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод котра декларує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Однак, суддею встановлено, що ОСОБА_1 не зазначив відомості про отримані ним доходи, як суб`єктом декларування, від ТзОВ «СПЕРІУС БУМ» в сумі 6006 гривень 55 копійок та АТ «СЕНС БАНК» в сумі 124 гривні 22 копійки, чим порушив вимоги пункту 7 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 9 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про фінансові зобов`язання суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів у рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредитом), залишок позики (кредиту) станом на кінець звітного періоду, зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення. Відомості щодо фінансових зобов`язань включають дані про вид зобов`язання, його розмір, валюту зобов`язання, інформацію про особу, стосовно якої виникли такі зобов`язання, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та дату виникнення зобов`язання. Такі відомості зазначаються лише у разі, якщо розмір зобов`язання перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Згідно з пунктом 10 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції» видатки, а також будь-які інші правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті. Такі відомості зазначаються у разі, якщо розмір відповідного видатку перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року; до таких відомостей включаються дані про вид правочину, його предмет.

Згідно з статтею 7 Закону України «Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривня.

Згідно з довідкою Національного агентства з питань запобігання корупції №135/24 від 31 травня 2024 року та обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність від 4 червня 2024 року суб`єкт декларування ОСОБА_1 при поданні декларації не зазначив відомостей про фінансове зобов`язання, яке виникло у нього перед ОСОБА_2 на підставі договору позики грошей від 14 листопада 2022 року у розмірі 270 600 гривень. Отже, суб`єкт декларування ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 270 600 гривень (а.с.24-45)

Відповідно до поданої декларації ОСОБА_1 за 2022 рік ним не зазначено відомості про фінансові зобов`язання суб`єкта декларування, а також правочин вчинений у 2022 році (а.с.47-50).

З копії договору позики грошей від 14 листопада 2022 року вбачається, що у ОСОБА_1 виникло фінансове зобов`язання перед ОСОБА_2 у виді позики за вказаним договором в сумі 270 600 гривень, що є еквівалентом суми 6600 доларів США. Вказаний договір укладений строком на 6 місяців до 14 травня 2023 року (а.с. 80-85).

Рішенням Черкаського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у справі №702/460/23 встановлено, що 14 листопада 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики. Згідно з вказаним договором ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 270 600 гривень, яка є еквівалентом 6600 доларів США на строк до 14 травня 2023 року. Судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики від 14 листопада 2022 року в сумі 270 600 гривень (а.с.108-111).

З наведених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 не зазначив відомості про фінансове зобов`язання суб`єкта декларування, яке виникло 14 листопада 2022 року за договором позики та перевищувало 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а також не зазначив правочин, вчинений у 2022 році, на підставі якого у суб`єкта декларування виникло фінансові зобов`язання, вид такого правочину та предмет, чим порушив вимоги пунктів 9, 10 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Позиція ОСОБА_1 про причини не зазначення фінансового зобов`язання та правочину фактично зводилась до власної недбалості та незнання закону.

Натомість згідно з частиною 1 статті 68 Конституції України, незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.

Суд визнає такими, що не ґрунтуються на законі посилання в ОСОБА_1 на те, що його бездіяльність щодо не внесення відомостей фінансового зобов`язання та договору позики не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, будучи відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за результатами повної перевірки щорічної декларації за 2022 рік органом НАЗК, лист №42-01/40762-24 від 05.06.2024, в порушення вимог пп. 7, 9, 10 ч. 1 ст. 46 Закону, відобразив недостовірні відомості на суму 276 730 гривень 77 копійок.

Згідно з приміткою статті 172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 13.03.2023 року (на дату подання декларації) становив 2 684 гривні, тобто відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП настає у випадку, якщо відомості зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування у 2023 році відрізняються від достовірних на суму в межах від 268 400 до 1 342 000 гривень.

Враховуючи те, що правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, яке полягає в поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації, факт подання недостовірних відомостей у декларації утворює в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 підписав пам`ятку-ознайомлення поліцейських з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства (а.с. 58-62).

Перед підписанням декларації особистим кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, здійснює підтвердження ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Отже, ОСОБА_1 був обізнаний щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, що свідчить про його свідоме неподання достовірних відомостей.

Тобто ОСОБА_1 , маючи можливість володіти повною інформацією, яку необхідно вносити до декларації, та, знаючи про наявність такої інформації, допустив подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, чим вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суддя вважає, що у діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачений ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення суддя вважає дату подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік, а саме 13 березня 2023 року.

Датою виявлення адміністративного правопорушення є дата завершення повної перевірки декларації ОСОБА_1 , а саме 30 травня 2024 року.

З огляду на вказане, строки, передбачені статтею 38 КУпАП, не закінчилися на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

З урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з особи у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 23, 24, 33, 34, 35, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисячна) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Монастирищенський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Дмитро МАКСИМЕНКО