Справа № 372/220/24
Провадження № 3-1790/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2024 року серії ААД №019966, 07.01.2024 року, о 01 год. 10 хв. в м. Обухів по вул. Миру, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 330 XD», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що чітко виразилось нечіткою мовою, запахом алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager» та в медичному закладі у вставленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку із тим, що правоохоронці не з`ясовували хто саме керував автомобілем, до того, як це авто опинилось у дворі будинку. Оскільки вони побачили ОСОБА_1 за кермом і авто працювало, то помилково визначили, що ОСОБА_1 є водієм. Складенню протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не передувала зупинка транспортного засобу під керуванням останнього. Інспектор ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області Лимар Р.В., або будь-який Інший працівник поліції 07.01.2024 року о 01:10 год. (в дату та час зазначені в протоколі), не здійснювали будь-якої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зібраними матеріалами адміністративного провадження взагалі не підтверджується факт зупинки транспортного засобу «ВМW», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно відеозапису з боді-камери інспектора, неможливо встановити порушення будь-яких правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_1 , як і неможливо встановити факт керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 . На відео з боді-камери зафіксовано транспортний засіб «ВМW», д.н.з. НОМЕР_2 у статичному стані, в салоні якого перебував ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала свідчення, в яких зазначила, що вони з ОСОБА_1 зустрічаються, він був у неї в гостях, святкували. ОСОБА_1 випив. За кермом транспортного засобу «ВМW» була вона, припаркувала авто. Вони на місці зупинки авто посварились і вона залишила ОСОБА_1 в авто, віддала ключі, авто залишила біля під`їзду. Через годину ОСОБА_1 зателефонував і попросив винести документи, що вона і зробила, на місці вже були працівники поліції. Авто стояло ж на тому місці, де вона його припаркувала.

Суд вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені 256 КУпАП.

До матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівники поліції не долучили жодних доказів на підтвердження того, що той керував транспортним засобом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених норм приводить до висновку, що визначальним є наявність декількох факторів у їх сукупності, а саме керування транспортним засобом тобто фактичне виконання особою функцій водія, а також його перебування у стані сп`яніння або відмови від огляду на стан сп`яніння.

Інспектор поліції приймаючи рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. встановив доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у час, місці та за обставин, викладених у протоколі. Між тим, такий висновок інспектором зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком не можливо.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

За змістом ст. 266 КУпАП. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України N 1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного пристрою, або у найближчому медичному закладі, за чим слідує проходження такого медичного огляду, або відмова від його проходження.

Відповідно до п. 4, 5 розділу II наказу МВС України від 18.12.2018 року N 1026 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у ру ках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Складенню протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не передувала зупинка транспортного засобу під керуванням останнього.

Зібраними матеріалами адміністративного провадження взагалі не підтверджується факт зупинки транспортного засобу «ВМАУ», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно відеозапису з боді-камери інспектора, неможливо встановити порушення будь-яких правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_1 , як і неможливо встановити факт керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 . На відео з боді-камери зафіксовано транспортний засіб «ВМW», д.н.з. НОМЕР_2 у статичному стані, в салоні якого перебував ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (фото, відеозйомка, пояснення свідків), які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , 07.01.2024 року об 01:10 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння саме керував транспортним засобом, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП.

Суд також звертає увагу, що в долучених стороною захисту протоколах допиту працівників поліції в якості свідків, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні зазначають, що ОСОБА_1 перебував в транспортному засобі, виявленому біля під`їзду будинку із увімкнутими фарами та з ввімкненим двигуном, проте посилання про рух транспортного засобу в протоколах допиту відсутні.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).

Беручи до уваги ті обставини, що в матеріалах адміністративного провадження відсутні будь-які докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 є не доведеною та не встановленою, а тому у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У заявку із вищевикладеним, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9, 10, 184, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В.Висоцька