ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/7161/23 Головуючий в 1 інст. Михайлова А.В.
Провадження №33/807/418/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Білицького Є.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №248880 від 18 серпня 2023 року, 18 серпня 2023 року о 08 годині 59 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211540» д/н НОМЕР_1 , знаходячись в місті Запоріжжя на вул.Новокузнецькій, буд.53А, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу ALCOTEST «Drager» 6820, тест №1655, результат позитивний, виявлено 1,39 проміле алкоголю в крові, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що він, транспортним засобом не керував, працівники поліції не зупиняли його під час руху автомобілю.

Наголошує на тому, що відповідальність за знаходження біля автомобілю або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

Апелянт посилається на те, що в протоколі взагалі відсутні свідки, що свідчить про явну упередженість працівників поліції.

Також, вказує, що працівники поліції не роз`яснили йому його право на захист, чим фактично позбавили його правової допомоги під час складання протоколу.

Звертає увагу на те, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції не включили відеозапис з моменту початку виконання службових обов`язків.

Крім того, вказує, що працівник поліції не повідомив йому про конкретну причину зупинки транспортного засобу.

Вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки він у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання копії постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять, 27 березня 2024 року захисник-адвокат Білицький Є.М. звернувся до суду першої інстанції із заявою про отримання копії оскаржуваної постанови, 29 березня 2024 року захисник-адвокат Білицький Є.М. отримав копію постанови, що підтверджується його особистим підписом, та вже 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 було самостійно подано апеляційну скаргу та зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Білицького Є.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №248880 від 18 серпня 2023 року згідно з яким, 18 серпня 2023 року о 08 годині 59 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211540» д/н НОМЕР_1 , знаходячись в місті Запоріжжя на вул.Новокузнецькій, буд.53А, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу ALCOTEST «Drager» 6820, тест №1655, результат позитивний, виявлено 1,39 проміле алкоголю в крові, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 1,39 % проміле. З результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього;

- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 18 серпня 2023 року №1655;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Тригуб А., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби 18 серпня 2023 року в Комунарському районі в складі екіпажу АП-602, разом з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , о 08 год. 59 хв. за адресою: м.Запоріжжя, Команарський район, вул.Новокузнецька, 53А, (в лісосмузі) було зупинено транспортний засіб ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на що водій ОСОБА_1 погодився. Результат позитивний, 1,39 % проміле. З результатом водій ОСОБА_1 погодився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено посвідчення водія. Видано ТД. Від керування відсторонено шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушень ПДР України. Про повторність попереджено.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Його захисник-адвокат Білицький Є.М. також участі в розгляді справи в суді першої інстанції не брав, надіслав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка було заслухано ОСОБА_2 , який пояснив, що 18 серпня 2023 року приблизно о дев`ятій годині ранку, у м.Запоріжжя, по вул.Новокузнецькій 53-а в лісосмузі, було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 211540», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на що водій пояснив, що вживав алкогольні напої на передодні. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу ALCOTEST «Drager», результат позитивний. Сертифікат на ALCOTEST «Drager» водій не вимагав. Зупинка транспортного засобу та подальші дії були зафіксовані на відео за допомогою бодікамери та відеореєстратору.

Також, в суді першої інстанції під час розгляду справи в якості свідка було заслухано поліцейського ОСОБА_3 , яка пояснила, що 18 серпня 2023 року приблизно о дев`ятій годині ранку, у м.Запоріжжя, по вул.Новокузнецькій 53-а в лісосмузі відпрацьовували територію Комунарського району. Було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 211540»д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Відбувалося дві відео фіксації. Водій проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою технічного засобу ALCOTEST «Drager», капсули якого були запаковані, сертифікат надається на вимогу водія. Водієві були роз`яснені його права та обов`язки, а також повідомлено, що рух його транспортного засобу заборонено, автомобіль було залишено на місці зупинки, посвідчення водія вилучено.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Білицький Є.М. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що ОСОБА_1 дійсно знаходився за кермом транспортного засобу, але транспортний засіб не перебував в стані руху, автомобіль був припаркований. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено безпідставно.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стосовно доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

В матеріалах справи немає відомостей щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Разом з цим, згідно з наявним в справі відеозаписом, ОСОБА_1 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав та жодних клопотань про перевірку вказаного питання, в т.ч. про виклик працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, тощо, від сторони захисту до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність в матеріалах справи вищевказаної інформації сама по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, тим більше не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він, транспортним засобом не керував та працівники поліції його не зупиняли під час руху автомобілю, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи непереконливими та такими, що суперечить фактичним обставинам справи.

З вказаного вище відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 та на вимогу працівника поліції надав посвідчення водія.

Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 , як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції напрямок свого руху, зазначивши, що «хотів на «Волну» потрапити, але не пам`ятає дорогу».

Отже, сумнівів в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

З приводу доводів апелянта про те, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції не включили відеозапис з моменту початку виконання службових обов`язків, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Доводи апелянта про відсутність в протоколі відомостей про свідків події, також не є слушними.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою Alcotest Drager 6820 від 18 серпня 2023 року та відеозаписом.

В свою чергу, відомості з вищевказаного рапорту поліцейського повністю узгоджуються з іншими доказами.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили йому його право на захист, чим фактично позбавили його правової допомоги під час складання протоколу, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджується підписом останнього.

Більше того, відеозаписом також зафіксовано, що працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи, зокрема і з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Більш того, ОСОБА_1 у протоколі власноруч зазначив, що винен.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/7161/23