Справа №: 671/1884/24

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., за участі секретаря судового засідання Хрупайло Т.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

27 вересня 2024 року о 21 год. 14 хв. в м. Волочиськ по вул. Довженка, 6, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вини у вчиненому не визнав та у письмовому поясненні заперечив керування автомобілем ВАЗ21099, державний номерний знак НОМЕР_2 на місці події. Зазначив, що він перебував в автомобілі на місці водія з метою проведення діагностики несправностей автомобіля. Просить врахувати, що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що матеріали про адміністративне правопорушення складені з порушенням вимог законодавства щодо процедури відеофіксації та огляду на стан сп`яніння, та не містять належних доказів вини ОСОБА_1 , в тому числі і факту керування ним транспортним засобом.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п.а п.2.9 Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним правопорушенням в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №138234 від 27.09.2024 року (а.с. 1), результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 приладом Drager-Alkotest 6810 від 27.09.2024 року (тест №274), згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння 2,05 проміле, і з таким результами ОСОБА_1 погодився, не оспорюючи його (а.с. 2); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в графі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результами згідний ОСОБА_1 поставив свій підпис (а.с. 3); відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на два сd-r диски (а.с. 4, 5).

Згідно з довідкою, виданою старшим інспектором СРПП відділу поліції №2 Хмельницкого РУП ГУНП в Хмельницькій області Самбором О.О., ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року притягується вперше, згідно бази даних ІПНП Національний портал посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 йому видане (а.с. 6).

Встановлено, що зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить будь-яких істотних порушень вимог чинного законодавства, що могли б свідчити про його недопустимість.

Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які зазначені поліцейським у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за своїм змістом відповідають ознакам, визначеним п. 3 Розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, чи в медичному закладі була висунута ОСОБА_1 на законних підставах, на що він погодився.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 30 липня 2024 року року, тобто станом на 27.09.2024 року строк проведення минулого технічного обслуговування ще не сплинув.

Судом не встановлено обставин застосування працівниками поліції до ОСОБА_1 будь-якого примусу чи тиску під час оформлення щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом у справі, суд до уваги не приймає, оскільки даний відеозапис не містить ознак фальсифікації та сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із різних технічних пристроїв, а саме: відеореєстратора зі службового автомобіля та відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Підстав для визнання даних відеозаписів недопустимим доказом немає, оскільки вони отримані поліцейським відповідно до вимог Закону України Про Національну поліцію та узгоджуються даними протоколу.

На відеозаписі відображенні обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, зокрема, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager-Alkotest 6810 на місці зупинки, результати такого огляду, а також відображені обставини складання адміністративних матеріалів.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку заперечував щодо вимоги поліцейського про пред`явлення посвідчення водія, посилаючись на те, що поліцейський може видерти посвідчення з його рук, а щодо керування автомобілем вказував: ну, вийшов я із-за керма, і шо?! І дальше шо ?!, перешкодав поліцейському в роз`ясненні прав, передбачених КУпАП, постійно перебиваючи поліцейського. Також, заперечуючи керування автомобілем, ОСОБА_1 , при цьому, виявив намір на місці зупинки сплатити штраф за порушення Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , під час зупинення автомобіля, перебував за кермом на місці водія та під час спілкування із поліцейськими не заперечував того, що він вживав алкогольні напої. Під час оформлення щодо нього адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 вказував, що водієм автомобіля є його товариш на ім`я ОСОБА_4 , який перебував із ним в автомобілі, однак в письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначає, що автомобілем керувала інша особа - його знайомий ОСОБА_3 .

Суд не бере до уваги зазначені пояснення ОСОБА_1 , оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не узгоджуються з іншими доказами у справі та спростовуються дослідженими відеозаписами.

Оцінюючи поведінку товариша ОСОБА_1 - пасажира автомобіля ОСОБА_4 під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, суд враховує, що на відеозаписі чітко та однозначно видно, що у ОСОБА_4 була нечітка мова, порушення координації, агресивна неадекватна поведінка, майже безперервна нецензурна лексика, спонукання поліцейських не оформляти протокол та наступні висловлювання: навіть, якщо він порушив, то він з бойових дій, ввійдіть в його положення, ви за таку мелочь будете наказувати?, він через мене попав, бо я його попросив за кавою на заправку поїхати, лутше мене візьміть, вчора жізні дав, от як твій отпуск відпразднували!. На думку суду, такі дії пасажира можуть свідчити про намір перешкодити належному оформленню щодо водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідно до ст. 266-1 КУпАП, направлення останнього на огляд на стан сп`яніння не належить до повноважень працівників поліції, а віднесено до компетенції органів ВСП, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з такого.

Положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

До того ж матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснювався в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за вчинене та спростовується матеріалами справи.

Досліджені судом докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право їздити на автомобілях, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності.

На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 30, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу: отримувач - ГУК у Хмельницькій області /Волочиська мтг/ 21081100; код отримувача 37971775; банк отримувача -.Казначейство України; код банку отримувача - 899998; рахунок -UA0022653.

Реквізити для сплати судового збору: банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача 37993783; рахунок UA0026001.

Суддя: