Справа № 462/6358/23 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 33/811/25/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,захисників адвокатів Ганича Івана Миколайовича, Бартківа Ігоря Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та апеляційну скаргу з доповненнями захисника адвоката Ганича Івана Миколайовича на постанову судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 508979 від 16.08.2023, ОСОБА_1 , 16.08.2023 о 20 год 40 хв за адресою: м. Львів, вул. Патона, 2, керував транспортним засобом «Daewoo Sens», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Безперервна відеофіксація проводилася нагрудними портативними відеореєстраторами: № 470205, № 471309.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановусудді Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2023 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування зазначає, що в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час він не керував транспортним засобом, а автомобіль був припаркований, що підтверджується записами з нагрудної бодікамери.

Вказує, що на відеозаписах працівників поліції видно, що він абсолютно тверезий, без жодних перелічених ними ознак алкогольного сп`яніння, жодних спиртних напоїв чи ліків на спиртовій основі не вживав.

Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини справи, порушено порядок розгляду справи.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Ганич І.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що винесена постанова є необґрунтованою і незаконною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у вказаний в протоколі час, не порушував Правил дорожнього руху та інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вчиняв.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки такий складений з порушенням вимог КУпАП та Інструкції №1376 щодо належного заповнення кожної з граф протоколу за встановленою формою (п.9) та доручення до протоколу певного переліку документів, також такий протокол виконаний на бланку невстановленого взірця, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджується належними і достовірними доказами.

Зауважує, що суд не забезпечив порядку притягнення особи до відповідальності і дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП та розглянув справу за її відсутності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню як така, що прийнята судом з грубим порушенням норм процесуального права.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2023 року вказує, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ні ОСОБА_1 ні його захисника адвоката Ганича І.М. про призначене на 21.12.2023 судове засідання, та розгляд справи в суді першої інстанції проводився без їхньої участі, попри те, що від них надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У доповненнях до апеляційної скарги адвокат Ганич І.М. вказує, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи працівників поліції та будь які докази, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 будь яким транспортним засобом та вказували на те, що ОСОБА_1 саме 16 серпня 2023 року о 20 годині 40 хвилин керував вказаним транспортним засобом, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також вказує, що матеріали справи не містять будь яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 16.08.2023 автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Зазначає, що в матеріалах адміністративної справи та у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Підкреслює, що в матеріалах справи відсутні відомості про технічні засоби, а також інвентарні та номенклатурні номери портативних нагрудних відео реєстраторів, за допомогою якого здійснено ці відеозаписи, що не дає підстав їх використання, як належних і допустимих доказів.

Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з істотним порушенням процесуального законодавства, що призвело до неправильного застосування матеріального закону, відтак судове рішення є необґрунтованим і незаконним.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , виступ захисників адвокатів Ганича І.М., Бартківа І.Б., які підтримали подані апеляційні скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що такі не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 508979 від 16.08.2023(а.с.1); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 16.08.2023, в яких остання вказала, що 16 серпня 2023 року о 20 год 40 хв за адресою: м. Львів, вул. Патона,2, була свідком того, що водій, в подальшому встановлений, як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Daewoo sens д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначає, що даний водій, притормозивши на вищевказаному автомобілі, звернувся до неї з нецензурною лайкою та вимогою перепаркуватися. Після чого вона покликала свого сина та розгорівся конфлікт з погрозами. Усвідомивши, що ОСОБА_1 знаходиться в неадекватному стані, вона звернулася на лінію 102 (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.08.2023 (а.с.4); відеозаписом події(а.с.3); рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Олеськіва В. від 16.08.2023 (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7542205 від 16.08.2023(а.с.8), та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 508979 від 16.08.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 16.08.2023 о 20 год 40 хв за адресою: м. Львів, вул. Патона, 2, керував транспортним засобом «Daewoo Sens», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Безперервна відеофіксація проводилася нагрудними портативними відеореєстраторами: № 470205, № 471309, № 471106. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини викладені у протоколі підтверджуються і відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, з якого слідує, що у присутності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , на запитання поліцейського чи свідок ОСОБА_2 підтверджує, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом, перебував на водійському місці, був лише сам в автомобілі і здійснював рух, остання ствердно вказала, що це був саме ОСОБА_1 (clip-1). В подальшому, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 повторював, що він не заперечує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, разом з тим, затягував час, протягом тривалого періоду часу, ігнорував неодноразові вимоги (пропозиції) працівників поліції, щодо проходження такого. Тобто вчиняв дії спрямовані на затягування часу, така поведінка ОСОБА_1 була вірно розцінена працівниками поліції, як відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він жодним транспортним засобом не керував, апеляційний суд не бере до уваги та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення останнім відповідальності за скоєне.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Твердження апелянтів про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки такий складений з порушенням вимог КУпАП є безпідставними. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 508979 від 16.08.2023 (а.с.1) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Щодо доводів апелянтів про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, чим позбавив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості реалізувати його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_1 та його захисниками не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували останнього вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів наведених апелянтом про відеозапис події, то апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості, при цьому звертає увагу, що крім відеозапису вина ОСОБА_1 підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами про які згадано вище.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом не впливає на доведеність останнього вини у вчиненні цього правопорушення, оскільки підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Посилання апелянта на відсутність відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, і як наслідок такий не може бути належним і допустимим доказом у справі, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано в повному обсязі як працівниками поліції, так і судом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання апелянтів в апеляційних скаргах про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційних скарг про інші порушення, зазначені в апеляційних скаргах, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційних скарг не було наведено, а обставини на які покликаються апелянти, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Всі інші обставини, на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-,

постановив:

поновитизахиснику адвокату Ганичу Івану Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та апеляційну скаргу з доповненнями захисника адвоката Ганича Івана Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук