Справа № 629/5807/24
Номер провадження 3/629/1480/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Петренко (Ляшенко) Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стримба Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, камандира 62 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , якому відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені права,

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

у с т а н о в и в:

21.09.2024 ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, був виявлений представниками Військової служби правопорядку, за адресою: АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння.

В подальшому ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Лозівське ТМО» Комунальне некомерційне підприємство «Лозівське територіальне медичне об`єднання», де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 445, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надійшла до суду 24.09.2024. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було допитано ОСОБА_1 , особу, яка склала протокол, ОСОБА_2 , в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Дана справа призначалася в судові засідання на 26.09.2024, 16.10.2024, 17.10.2024, 13.11.2024, відкладалася розглядом за клопотаннями ОСОБА_1 для виклику свідків, у зв`язку з перебуванням на лікуванні.

ОСОБА_1 в судове засідання 13.11.2024 не з`явився, в наданій суду телефонограмі просив розгляд справи відкласти на іншу дату у зв`язку з перебуванням у відрядженні на Західній Україні. Разом з тим, ОСОБА_1 не були надані суду медичні документи на підтвердження його лікування, відповідні докази на підтвердження його перебування у відрядженні і докази, що підтверджують зазначені ним причини неявки.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 був допитаний судом, його неявка в судове засідання 13.11.2024 не визнавалася судом обов`язковою.

Також, с (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Під час судового засідання 26.09.2024 суд заслухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його аргументи щодо обставин події, в його присутності були досліджені всі матеріали, які наявні у справі. За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були викликані та допитані свідки. Також були допитані: особа, яка безпосередньо складала протокол, особи, які були очевидцями події.

Суд вчинив всі необхідні дії для реалізації права ОСОБА_1 на допит в судовому засіданні свідків за клопотанням ОСОБА_1 , з урахуванням вимог щодо розумності строків розгляду справи, положень ст.38 КУпАП та сукупності доказів у справі.

Аналіз викладених вище обставин неявки в судове засідання ОСОБА_1 13.11.2024 дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст.268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків накладення адміністративного стягнення, передбаченихст.38 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що не мав ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не бажав витрачати купу часу для огляду, оскільки відповідальний за інших військовослужбовців, вважає, що сержант ОСОБА_2 не мав повноважень для складання протоколу.

В судовому засіданні особа, яка складала протокол ОСОБА_2 , який є старшим групи ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , показав, що 21.09.2024 отримав дзвінок про те, що військовослужбовець, перебуваючи в нетверезому стані, порушує громадський порядок на АДРЕСА_2 . Прибувши на місце, був виявлений ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, в нього була нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_5 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Прибувши до Лозівського ТМО, ОСОБА_5 від проходження огляду відмовився. Протокол складався ним, як начальником патруля для підтримки військової дисципліни та військового порядку серед військовослужбовців.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , показав, що 21.09.2024 він був залучений свідком, оскільки події відбулися під час комендантської години, в його присутності військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, поводив себе агресивно, мав ознаки алкогольного сп`яніння, такі як, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійку ходу, вказував, що є офіцером військової служби, заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від підпису протоколу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , показав, що 21.09.2024 він був залучений свідком, оскільки тривала комендантська година, в його присутності військовослужбовець ОСОБА_1 , який був виявлений під час комендантської години в транспортному засобів разом з жінкою, відмовився від проходження медичного огляду, почав конфліктувати, поводив себе агресивно, мав ознаки алкогольного сп`яніння, такі як, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійку ходу, казав, що є офіцером військової служби.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно абзацу 4 ст. 1 розділу І Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вказані обставини підтверджуються наданими з протоколом ДНХ-2/7901 про військове адміністративне правопорушення доказами: висновком № 445 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2024, посвідченням офіцера.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд критично відноситься до викладеної ОСОБА_1 в судовому засіданні версії щодо того, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не бажав витрачати купу часу для огляду, оскільки відповідальний за інших військовослужбовців, а сприймає її як надуману з метою уникнути відповідальності за вчинене з огляду на досліджені письмові докази, пояснення свідків.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 36, 172-20 ч. 3, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, перерахувавши на на р/р UA0020573, отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в 15-денний термін з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Суддя: Карина ХАРАБАДЗЕ