Справа № 643/9294/24
Провадження № 3/643/3056/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Броницька М.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 103184, складеного 10.08.2024 о 10:40 поліцейським роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Товкачем Д.О., 10.08.2024 о 10:26 в м. Харкові по просп. Тракторобудівників, 128/3 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з поржнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у порушенні Правил дорожнього руху. Надав суду пояснення, що не перебував за кермом, а був пасажиром, оскільки в цей день його знайомий ОСОБА_2 , який займається купівлею-продажею автомобілів, діагностував його авто перед майбутньою продажею, і саме знайомий керував авто FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , висадив його і пішов по свої справах. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, оскільки не кермував транспотним засобом, тому не вважав за обов`язок проходити такий огляд. Також ОСОБА_1 повідомив, що намагався зв`язатися з ОСОБА_2 по телефону, але той на дзвінок не відповів.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Давидов В.О. підтримав поданим ним 05.11.2024 клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення з підстав, наведених в клопотанні. Зокрема, адвокат зазначив, що з наявного в матеріалах відеозапису з бодікамери поліцейського неможливо ідентифікувати особу водія. Вказав, що покажчик повороту, як вбачається з відеозапису, працював, що в свою чергу нівелює причину зупинки транспортного засобу. Звернув увагу на відсутність постанови, про яку згадується в рапорті, а також підкреслив, що згідно правової позиції Верховного Суду рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Адвокат зазначив, що згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності виши особи тлумачиться на її користь. Відтак вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи, у своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, доведена, поза розумним сумнівом, що в свою чергу виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без достатніх на те правових підстав, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , в судовому засіданні пояснив, що в цей день, 10.08.2024 близько 10:00 ранку допомагав своєму знайомому ОСОБА_4 провести діагностику автомобіля, якого той мав намір виставити на продажу, а оскільки він займається купівлею-продажем автомобілів і в свій час продавав автомобіль FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , Сергію, то він кермував цим автомобілем з метою такої діагностики. Так як йому потрібно було йти по своїх справах, він висадив ОСОБА_1 і пішов. В подальшому він не чув дзвінка ОСОБА_1 , бо був зайнятий своєю роботою.

В судовому засіданні досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського. З відеоматеріалу не простежується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, віеоматеріал не містить безперервного запису, а саме: час відеозапису на першому диску завершується о 10:27, а на другому розпочинається з 10:35.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника - адвоката Давидова В.О., свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі диски з відеозаписом з бодікамери поліцейського, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу Українипроадміністративніправопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Нормою ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" врегламентовано, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні тощо.

При цьому також повинні враховуватися вимоги п. 6 розділу 2, п. 2 розділу 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, де зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

В судовому засіданні встановлено, що наданий відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників поліції є неповним, час на двох дисках містить перерву запису тривалістю 8 хвилин. З відеозапису неможливо ідентифікувати водія автомобіля FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 .

У наданих суду поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння по причині того, що ним здійснювалося керування транспортним засобом, відтак він не вбачав своїм обов`язком такий проходити.

Так ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд критично оцінює наявний в адмінматеріалі рапорт поліцейського роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Товкача Д.О., відповідно до змісту якого під час несення служби ним було зупинено автомобіль FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.п. 9.2б ПДР України, за що стосовно водія виненсено постанову ББА № 064522, оскільки в матеріалах справи відсутня копія цього документу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Згідно ст.ст. 1 та 8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

В ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» (заява № 15090/83)від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, так як працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами як суб`єктивну так і об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

Відповідно дост. 284 КУпАПпо справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбаченихстаттею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 33-35, 130, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя М.В. Броницька