Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника Новосада М.А. Наумчука І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Наумчука Івана Петровича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 041049 від 15.12.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2024 року, керуючи транспортним засобом «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 по шляхопроводу на вулиці Рівненській в місті Луцьку, Волинської області, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не міг зреагувати на її зміну та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник в поданій апеляційній скарзі вважає рішення судді необґрунтованим і таким, що прийняте без надання повної належної оцінки складеним та долученим до матеріалів справи особою, яка проводила адміністративне розслідування, доказам, та без застосування норм права, які підлягали застосуванню в даній справі. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КпАП України, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог закону було дотримано в повній мірі.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, зокрема в порушенні п.2.3б ПДР України, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 041049 від 15.12.2023 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.12.2023 року;

- фототаблицею;

- рапортом працівника поліції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 в яких остання вказала, що вона рухалась по вулиці Рівненській в сторону Київського майдану у своїй смузі, і побачила як невідомий їй автомобіль, рухаючись на великій швидкості виїхав на її смугу руху та здійснив зіткнення з її автомобілем.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що передумовою ДТП стало слизьке дорожнє покриття, то на думку суду вони є неспроможними, оскільки це не звільняє водія від обов`язку дотримуватися правил дорожнього руху.

Таким чином за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи всудовому засіданні встановлено, що саме в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він, в порушенні п.2.3б ПДР України керуючи транспортним засобом «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не міг зреагувати на її зміну та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий та сімейний стан, ступінь вини, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Разом з тим місцевий суд визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а саме в порушенні п.2.3б ПДР України, відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, безпідставно зазначив, що ОСОБА_1 не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, тобто вчинив правопорушення, передбачені п.п.11.3, 11.4 ПДР України, порушення яких останньому згідно протоколу про адміністративне правопорушення не інкримінувались.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає необхідним виключити з мотивувальної частини постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2024 року посилання на те, що ОСОБА_1 не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, а в іншій частині постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Наумчука Івана Петровичазадовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови висновок про те, що ОСОБА_1 не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху.

В решті постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: