КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/34/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ткача А.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та за правилами ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Ткач А.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, проте працівники поліції не вжили жодних заходів для його доставлення до лікарні.

За доводами захисника, із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що саме працівники поліції схилили ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду, що у свою чергу свідчить про наявність ознак провокації з їх сторони.

Також у своїй апеляційній скарзі захисник Ткач А.Г. стверджує, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснювались наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Ткача А.Г. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватиму вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та правова кваліфікація його дій за ст.124 КУпАП не оспорюються та не оскаржуються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 27 жовтня 2023 року о 18 год. 44 хв., керуючи автомобілем «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Осьмака в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження вустановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Викладені в протоколі від 27.10.2023 року обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками алкогольного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці, або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте в подальшому відмовився від проходження огляду, повідомивши при цьому, що цього дня вживав алкоголь.

Оскільки ОСОБА_1 27.10.2023 року в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. З наявного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 підписав його без будь-яких зауважень та застережень.

Поряд з тим, даних, які б свідчили про упередженість працівників поліції, шляхом умисного схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як про це зазначає захисник, що може свідчити про ознаки провокації з їх сторони, в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та за правилами ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ткача А.Г. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз