ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови суду, - 19.04.2023 року о 19 год. 30 хв. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 901 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не переконався у виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не зменшив швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Seat», моделі «Leon», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр перестроювання у смугу, по якій рухався транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що закриваючи провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції не встановив вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП. Вказує, що з таким формулюванням оскаржуваної постанови вона не згідна, так як вона не забезпечує її правові інтереси, тому що власниця транспортного засобу, яким керував на час настання ДТП ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про її - ОСОБА_2 одноосібну цивільно-правову відповідальність. Просить суд, скасувати оскаржувану постанову суду, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ст.124 КУПАП, з подальшим закриттям провадження у цій справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Захисник Качайло А.І. надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Судом встановлено, що 19.04.2023 року о 19 год. 30 хв. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 901 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не переконався у виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не зменшив швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Seat», моделі «Leon», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр перестроювання у смугу, по якій рухався транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження..

Такими діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.1,12.3 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 659041 від 17.06.2024 року, де зазначено про порушення правил дорожнього руху, зокрема п.п. п.п.10.1,12.3 ПДР України з боку водія ОСОБА_1 , що призвело до ДТП з пошкодженням транспортних засобів з матеріальними збитками та іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому вина останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведена.

ОСОБА_1 постанову місцевого суду не оскаржує, незважаючи на те, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не являється реабілітуючою обставиною і не свідчить про відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі у провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції виконані в повному обсязі не були.

Закриваючи провадження у справі в зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції не встановив вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого його правопорушення, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає до скасування.

Дані порушення суд апеляційної інстанції вважає істотними, які тягнуть за собою скасування судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага