П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , місце роботи, посада: не працює -

за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2024 о 00год. 28хв. в м.Ужгород, вул.Підградська, 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen e-Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився о 02год 03хв 27.08.2024 року у медичному закладі за адресою: м.Ужгород, вул.П.Комуни, 4А, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину заперечував, посилаючись на те, що працівники поліції його безпідставно зупинили. Від проходження огляду він не відмовлявся, однак не зміг здати сечу через відсутність відповідної фізіологічної потреби.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шкорка І.М. у письмовому запереченні та у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивує тим, що з досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема відеозапису, у ОСОБА_1 не вбачається ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 вів себе адекватно, відповідав на запитання працівника поліції. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння одразу погодився. Здати зразок сечі протягом короткого часу не зміг через фізіологічні особливості організму, що відповідно не може тлумачитись як відмова від проходження огляду. Також наголошує, що ні поліцейський, ані лікар не пропонували ОСОБА_1 в інший спосіб пройти освідчення на стан сп`яніння, хоча така можливість у медичному закладі була. Вказує на відсутність інших доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, показів свідків, які могли б підтвердити таку відмову.

Вказує на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у підтвердження чого надав копію рішення суду від 11.11.2024 яким скасовано постанову серії ЕАН2919465 від 27.08.2024, яку долучено працівниками поліції як підставу зупинки транспортного засобу.

Адвокат Шкорка І.М. також подав суду висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03.09.2024, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння. Оскільки наркотичні речовини зберігаються у сечі людини протягом двох-трьох тижнів після сп`яніння, на думку захисника, вказаний доказ спростовує доводи викладені у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 27.08.2024 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма статті 130 КУпАП саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.6. Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема: лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.3 та ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, визначено, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п.8 Порядку).

Пунктами 7-13 Розділу ІІІ Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведенням такого огляду передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що у випадку наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд на стан сп`яніння може бути проведено виключно в медичному закладі. При цьому проведення огляду водія фіксується за допомогою технічних засобів відеозапису або ж у присутності двох свідків.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 27.08.2024 о 00год. 28хв. в м.Ужгород, на вул.Підградська, 31. Працівниками поліції повідомлено водію причину зупинки транспортного засобу. Під час спілкування з у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівником поліції проведено тест-реакцію зіниць на світло, виявлено тремор рук та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд, у зв`язку з чим йому виписано направлення та доправлено в медичний заклад для проходження огляду.

У медичному закладі, з метою підтвердження наявності чи відсутності стану сп`яніння, лікарем запропоновано ОСОБА_1 здати сечу на аналіз. Однак, не дивлячись на тривале перебування у медичному закладі (згідно протоколу відмова зафіксована через 2 год. після прибуття до медичного закладу) ОСОБА_1 відмовився здати сечу посилаючи на відсутність у нього такої фізіологічної потреби. Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції протрактовані як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому наслідки відмови від проходження огляду ОСОБА_1 неодноразово роз`яснено працівниками поліції. Тільки після початку складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 висловив бажання здати сечу, на що йому було правомірно відмовлено працівником поліції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду також надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №564368 від 27.08.2024, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2919465 за ч.5 ст.122 КУпАП від 27.08.2024, письмове пояснення гр. ОСОБА_1 від 27.08.2024 року, розписку, що підтверджує факт залишення транспортного засобу на зберігання від гр. ОСОБА_1 від 27.08.2024 року, диск з відеозаписом.

Суд критично оцінює доводи захисника про те, що неможливість ОСОБА_1 здати сечу не може бути розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння оскільки останній міг здати кров, або інше біологічне середовище для проведення аналізу, з огляду на наступне.

Так, згідно з п.п.12,13,14 розділу ІІІ Інструкції №1452/35 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Отже, аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться лише у випадках, коли неможливо взяти зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами та у випадку ДТП із смертельними наслідками.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не демонстрував жодної з ознак неможливості за станом здоров`я здати зразок біологічного середовища - сечу, а тривалий час відмовлявся від її здачі, його дії правомірно розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що підставою зупинки водія було порушення правил дорожнього руху, а саме порушення вимог наказових знаків (п.2.3.в ПДР порушення правил користування ременем безпеки). Про конкретну причину зупинки транспортного засобу водія було поінформовано.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 4) зупинення транспортного засобу.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено причини для зупинення транспортного засобу серед яких порушення водієм Правила дорожнього руху. Саме ж скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не спростовує підставність (законність) зупинки транспортного засобу як і факт вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно поданого висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03.09.2024, то такий жодним чином не спростовує відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що йому саме й інкримінується. Крім того, подія, яка є предметом даного судового розгляду мала місце 27.08.2024, тоді як огляд проведено 03.09.2024.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.(сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.34,35,40-1, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 34 000грн.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник