БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1473/24
Провадження № 3/730/689/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який народився в с. Жубровичі Олевського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗС України,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2024 року о 06-30 год. на трасі М-02 62 км. біля с. Красносільське Ніжинського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тата», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив стоянку ТЗ біля правого краю проїжджої частини, не зайнявши при цьому крайнє положення, чим порушив вимоги п. 1.5.; 15.2.; 15.10. ПДР України, тобто вчинив правопорушення, в результаті чого транспортні засоби, які їхали в попутному напрямку, а саме: «Форд Фюжин, д.н.з. НОМЕР_3 , під керування ОСОБА_2 , «Форд Конект», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 та «ВАЗ 2115», д.н.з. НОМЕР_5 , під керування ОСОБА_4 скоїли зіткнення з автомобілем «Тата», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

З письмових пояснень, що містяться у справі, убачається, що ОСОБА_1 своєї винуватості не визнав. Зазначив, що 25.10.2024 року у вечірній час він перебував разом зі своїм підрозділом у с. Божок Сумської області. В цей час нам була надана вказівка приготуватися та чекати на телефонний дзвінок т. в. о. ротного, за яким до них мав приїхати автомобіль, забрати та перевезти їх до м. Шостка, для того щоб вони могли забрати техніку іншого підрозділу, а саме танкового батальйону військової частини.Згодом поступила команда та за ними приїхав автомобіль, який забрав та перевіз їх вказане місто.Прибувши на місце їм показали, які саме автомобілі необхідно перегнати з м. Шостка до м. Прилуки та кожен з військовослужбовців сів в окремий автомобіль і вони направились з м. Шостка о 23:00 годині до м. Прилуки. Особисто він керував автомобілем марки ТАТА номерний знак НОМЕР_2 . У автомобілі увесь час знаходився сам.За ними був закріплений старший, чоловік на ім`я ОСОБА_5 . Він з танкового підрозділу та він з ними рухався у колоні. Коли вони рухалися на 67 кілометрі автодороги Кіпті - Глухів Бачівськ, то у його автомобіля обірвало підвісний підшипник та заблокувалась ОСОБА_6 система. Через це автомобіль неможливо було переміщувати далі. В колоні тросу чи жорсткої сцепки не було, а тому відтягнути автомобіль також було неможливо. Також у автомобілі не було знаку аварійної зупинки.Тому до прибуття на місце старшого поставили за автомобілем автобус, на якому увімкнули аварійку та габаритні вогні.Коли на місце приїхав старший, ОСОБА_1 запропонував викликати евакуатор, на що він відмовив та сказав присутньому там ОСОБА_7 залишити цей автомобіль, забрати техпаспорт, забрати ключі та відключити акумулятор. Усі присутні сказали ОСОБА_5 , що машину необхідно відтягнути на що ОСОБА_5 сказав, що в нас немає можливості, сказав залишити машину та їхати до м. Прилуки, що й було зроблено.ОСОБА_1 пересів в машину до ОСОБА_8 та усі поїхали далі за місцем призначення.В подальшому з ранку він дізнався, що через залишений автомобіль на зазначеній автодорозі відбулося кілька ДТП.Акцентує увагу, що він намагався вжити заходів для відкочування автомобіля з дороги та наполягав на тому, що його залишати просто так не можна. Проте за вказівкою старшого автомобіль був залишений.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.5. ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 15.11. ПДР України, стоянка забороняється у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.

Згідно зі ст. 124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- відомостями, що містяться у письмових поясненнях учасників ДТП, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він наполягав на тому, що ТЗ залишати просто так не можна, але за вказівкою старшого автомобіль був залишений суд сприймає критично, оскільки, як було встановлено судом, що не заперечується самим ОСОБА_1 , саме йому було ввірено автомобіль «Тата», д.н.з. НОМЕР_2 та саме він був водієм цього транспортного засобу. Саме на водія покладається обов`язок убезпечити інших учасників дорожнього руху він небезпек, в тому числі, у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості.

На переконання суду, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вжити заходів щодо убезпечення ситуація, в тому числі, шляхом телефонування до військової частини, до поліції чи МНС з приводу термінової евакуації ТЗ чи убезпечення його місця стоянки. Не позбавлений він був звернутися й до інших учасників дорожнього руху. Ба більше, ОСОБА_1 міг особисто залишитися біля ТЗ до вжиття відповідних заходів.

Жодних даних про те, що ОСОБА_1 намагався вжити будь-які заходи щодо вирішення ситуації з приводу убезпечення інших учасників дорожнього руху матеріали справи не містять.

Крім того, суд бере також до уваги й те, що ОСОБА_1 міг не виконувати вказівки інших осіб, які були спрямовані на порушення законодавства України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 124, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Ріхтер В.В.