ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисника Філіповського В.В.,

апеляційну скаргу захисника Філіповського В.В., у інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови суду, ОСОБА_1 , 07 серпня 2024 року о 03 годині 45 хвлин, керуючи автомобілем Вольво д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 118 по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рта, порушення координації рухів), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого законом порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Філіповський В.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги зазначає, що постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2024 р. є незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Захисник вказав, що справа розглянута не повноважним судом, оскільки в матеріалах справи на момент ознайомлення з матеріалами справи та прийняття рішення був відсутній протокол автоматизованого розподілу справ, що є підставою для висновку, що справа розглянута не повноважним судом.

Крім того, наголошує, що суд першої інстанції не дослідив основні докази по справі, яким є протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 816918 від 07.08.2024 року, в якому зазначені не правдиві відомості з приводу фактичних обставин справи, це час складання протоколу.

Зазначає, що з переглянутого відео з боді камер поліцейських вбачається, що у працівників поліції не було жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 є учасником дорожнього руху. Оскільки останній у час який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення навіть не знаходився в автомобілі, на протязі 30 хвилин ОСОБА_1 намагався отримати докази своєї винуватості, а саме, що він знаходився за кермом вказаного автомобіля, проте працівники поліції так і не надали докази керування транспортним засобом.

Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що працівниками поліції порушено Закон та Інструкцію про порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що виразилося в тому, що протокол про адміністративне правопорушення мав складатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в даному випадку, один працівник поліції розмовляв з ОСОБА_1 , а інший в цей же час складав протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник наполягає на тому, що працівники поліції зобов`язані були доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я і тільки там мали б законне право скласти протокол, в даному випадку протокол був складено на місці зупинки.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відповідні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обгрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного протоколу відносно ОСОБА_1 , останній міг продовжити свій рух.

Під час апеляційного розгляду справи:

- захисник ОСОБА_2 підтримав доводи поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній вимог, просив про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Жовтневогорайонного суду м. Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши захисника та повторно дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 не підлягають задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 816918 від 07.08.2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 07 жовтня 2024 року о 04.10 год., в м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 118, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo V50», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено «Надасть в суді». Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить відповідний запис у графі підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

Відповідно до змісту направлення на огляд водія від 07.11.2023 року (а.с.2) вбачається, що ОСОБА_1 на підставі виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а саме у КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 816918 від 07.08.2024 року, під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які поліцейським були оголошені водію. Водій ОСОБА_1 пояснив, що не керував транспортним засобом, та не має прав та документів. Поліцейськими було повідомлено, що вони мають відеозапис з реєстраційного відео реєстратора, на якому зафіксовано рух транспортного засобу. Після чого, працівниками поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру, або в медичному закладі, на пропозицію чого останній відмовився (відео № 471023 04:00:14).

Отже, працівник патрульної поліції зафіксував у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), в тому числі в частині відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Ствердження захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується вищенаведеними доказами в їх сукупності, оскільки в поясненнях причини зупинки працівниками поліції, передбачена п.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на те, що його підзахисного не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки вказана обставина не стосується підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, про що просить захисник Філіповський В.В..

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року, про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Філіповського В.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун