Справа 274/7147/24
Провадження 3/0274/2310/24
ПОСТАНОВА
Іменем України
06.11.2024 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій,
за ст.124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 117628, водій ОСОБА_1 25 серпня 2024 о 16:00 год в м. Бердичеві по вул. Житомирській, 13, керуючи транспортним засобом "Hyundai Getz", д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Чорновола при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Житомирська, не надав переваги в русі автомобілю "Volkswagen Golf" д.н.з НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, та скоїв з ним зіткнення. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.16.11 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 760778, водій ОСОБА_1 25 серпня 2024 о 16:00 год в м. Бердичеві, по вул. Житомирській, 13, керував транспортним засобом "Hyundai Getz", д.н.з НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, але водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі відмовився.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10(є), п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне об`єднати вказані вище справи в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в м. Бердичеві він виїжджаючи з ринку став учасником ДТП, в результаті чого, на автомобілі "Volkswagen Golf" пошкоджено фару, а в його автомобілі пошкоджено бампер. Він з потерпілим хотів вирішити питання мирним шляхом, але той, на його думку, озвучив велику суму за пошкоджений автомобіль. Він рознервувався і покинув місце ДТП. Алкогольні напої вживав до ДТП, їхав з поминального обіду після похорону побратима. Під час складання протоколу працівникам поліції сказав, що вживав алкоголь після ДТП, оскільки думав, що за це немає відповідальності.
Допитаний в судовому засіданні інспектор СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання на робочий планшет надійшло повідомлення про ДТП в м. Бердичеві на перехресті вулиць Житомирської та Чорновола. На місці події потерпілий повідомив, що водій після скоєння ДТП відігнав свій автомобіль, закрив його і пішов у невідомому напрямку. Вони з колегою опитали людей, які торгували квітами поруч, ті описали особу і вказали на ОСОБА_1 , який йшов по вул. Чорновола. Також очевидці повідомили, що ОСОБА_1 на момент ДТП вже був в стані сп`яніння, однак від письмових пояснень свідки відмовилися. Протокол писали зі слів ОСОБА_1 , який повідомив, що алкогольні напої вживав після ДТП.
Допитаний інспектор СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Прус В.В. в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання на робочий планшет надійшло повідомлення про ДТП в м. Бердичеві, на перехресті вулиць Житомирської та Чорновола. На місці ДТП було виявлено автомобіль потерпілого, автомобіль Деркаченка був припаркований неподалік. Потерпілий повідомив, що водій, будучи в стані сп`яніння, після скоєння ДТП відігнав свій автомобіль, закрив його і пішов у невідомому напрямку. Очевидці на місці події, які відмовилися давати письмові пояснення, повідомили, що водій "Hyundai Getz" поводив себе неадекватно, був випивший. Складали протокол зі слів ОСОБА_1 , який повідомив, що алкогольні напої вживав після ДТП. Згідно схеми ДТП автомобіль прив`язали до правої проїзної частини, а не до сталих орієнтирів. На момент складання протоколу ОСОБА_1 перебував з ними, від ознайомлення з протоколом та від підпису відмовився.
На неодноразові виклики суду потерпілий ОСОБА_4 не з`являвся.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Олянюк В.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Щодо протоколу за ст.124 КУпАП вказав на наявні порушення при складанні схеми місця ДТП, а саме відсутні сталі орієнтири, до яких на схемі мала бути здійснена прив`язка об`єктів та слідів ДТП, відсутнє конкретне місце, де відбулося ДТП, відсутня прив`язка транспортних засобів до місця зіткнення, не зазначено напрямків руху учасників ДТП. Щодо протоколу, який складений щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, зазначив, що його довіритель відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, ч. 4 ст. 130 КУпАП не містить такого поняття як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відсутній, на його думку, склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, його захисника, свідків дійшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положення ч.4 ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №760778 від 25 серпня 2024 року долучено письмові пояснення ОСОБА_4 та відеозапис з нагрудної камери поліцейського із зафіксованими на ньому поясненнями, де ОСОБА_1 вказував, що вживав алкогольні напої після ДТП.
Однак в процесі розгляду справи ОСОБА_1 змінив свої пояснення, дані ним в день вчинення ДТП та пояснив, що вживав алкогольні напої перед тим, як сісти за кермо автомобіля.
У письмових поясненнях, потерпілого ОСОБА_4 від 25.08.2024 зазначено: "Я чітко бачив, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння", крім того, в судовому засіданні були допитані працівники поліції, які зазначили, що опитані ними очевидці дорожньо - транспортної пригоди, які відмовилися від надання письмових пояснень, вказали, що ОСОБА_1 був у стані сп`яніння та поводив себе неадекватно.
Таким чином кваліфікація працівниками поліції дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП - вживання алкогольних напоїв після дорожньої транспортної пригоди, не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки жодних доказів, крім пояснень ОСОБА_1 зафіксованих на відео, в матеріалах справи немає, а такі пояснення він не підтримав під час розгляду справи.
Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві виходячи з такого.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.
Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно дост. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 в даній справі необхідно перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.
Із матеріалів справи в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:
- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 760778та ЕПР1 № 117628від 25.08.2024;
- направленням від 25.08.2024 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова. Проходити огляд відмовився;
- схемою місця ДТП від 25.08.2024;
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 25.08.2024 ;
- відеозаписами з боді-камер поліцейських, на яких зафіксований факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Досліджені та оцінені судом докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У суду відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, суд відхиляє, як такі, що спростовані у судовому засіданні доказами, які суд визнав допустимими та достовірними та оцінює їх, як спробу ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення призначається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При призначенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого діяння, особу винного, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність та призначає йому, з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.1 ст.130 КУпАП), єдине передбачене законом стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Визначаючи саме такий вид адміністративного стягнення, суд враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 02.09.2014, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, про що свідчить довідка з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.
Керуючись ст.ст. 36, 245, 283, 284, ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в:
Об`єднати в одне провадження справи №274/7147/24, №274/7150/24 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Присвоїти об`єднаній справі №274/7147/24 (провадження 3/0274/2310/24).
Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.4 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Суддя: Л.М. Хоцька