Справа № 535/98/24
Провадження № 3/535/62/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року с-ще Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Гуляєва Г.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Деревки Котелевського району Полтавської області, громадянина України, студента 3 курсу ПВПУ №21, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, РНОКПП: НОМЕР_1

за ч.2 ст.126 ,ч.1 ст.130 КУпАП;-

У С Т А Н О В И В :

На розгляд до Котелевського районного суду Полтавської області надійшли та об`єднані в одне провадження, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_2 за вчинення ним правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

З наданих матеріалів слідує, що водій ОСОБА_2 02.02.2024 року о 07 год.01 хв. в с-щі Котельва Полтавського району Полтавської області, вул. Покровській,1 керував т/з «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким видом ТЗ, під час якого здійснювалась безперервна відеофіксація події на на боді камеру № /11 чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того водій ОСОБА_2 02.02.2024 року о 07 год.01 хв. в с-щі Котельва Полтавського району Полтавської області, вул. Покровській керував т/з «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_2 , 12.11.2023 року у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6810, ARCR-0523, тест №951, результат огляду склав 0,90 проміле, під час якого здійснювалась безперервна відеофіксація події на на боді камеру № /76.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав свою провину за ч.2 ст.126 та за ч.1 ст.130 КУпАП щиро розкаюється, зауважив, що подібного у подальшому не допустить, просив суворо не карати його.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №654799 від 02.02.2024 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №654794 від 02.02.2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке містить власноручний запис ОСОБА_2 про відмову від освідування у медичному закладі;

- актом огляду настан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_2 в результаті огляду, проведеного поліцейським із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6810, ARCR-0523, виявлено алкогольне сп`яніння, результат огляду склав 0,90 проміле;

- відеоматеріалами до протоколу серії ААД №654794 від 02.02.2024 року.

- довідкою СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області №597/115/120/14/04-2024 від 02.02.2024 про відсутність відомостей про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами .

Зазначені протоколи складені уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідають вимогам ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст.251 КУпАП є доказами в справах.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно доп.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, які знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з моменту, коли правопорушник почав рухатись.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом .

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до Розділу ІІ п.7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тобто показники алкоголю в крові ОСОБА_2 перевищували дозволений рівень.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та п.2.1 а ПДР України, відповідно до якоговодій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ч.2 ст 126 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251,252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані у порядку, встановленому законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства та диспозиції інкримінованих ОСОБА_2 статті КУпАП, доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст.130 , ч.2 ст.126 КУпАП і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття ОСОБА_2 у вчиненні даних правопорушень та його неповнолітній вік. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, ураховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_2 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за можливе притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбаченихстаттями 44,51,89,121-127,130,статтею 139,частиною третьоюстатті 154,частиною другою статті 156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбаченістаттею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбаченістаттею 24-1цього Кодексу.

Таким чином, вказана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_2 перебуває саме у тому віці, коли у особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

При цьому, ОСОБА_2 керував транспортним засобом без посвідчення водія та у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про формування викривленого уявлення про законність та безвідповідального ставлення до небезпеки, що може бути спричинена його діями.

За таких обставин, суд вважає, що жоден із заходів передбачених ст.24-1 КУпАП не буде дієвим запобіжником від вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень в подальшому, а навпаки укріпить у неповнолітньої особи переконання у власній безкарності.

Таким чином, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_2 заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу, з огляду на характер вчиненого правопорушення, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Крім того, згідно з п. 28 Постанови N 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України №306 від 10.10.2001 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області №597/115/120/14/04-2024 від 02.02.2024 посвідчення водія на право керування транспортним засобом ОСОБА_2 не отримував.

Тобто на час вчинення правопорушення ОСОБА_2 не отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП він є іншою особою, та до нього не підлягає застосуванню позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що за вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАПу виді штрафу без застосування позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.33-36, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, 221,251,252,268,280,283,284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок Платіжні реквізити для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення дорожнього руху (штрафів ДАІ): Отримувач коштів - ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Р/рахунок - UA0016001, без застосування позбавленням права керування транспортними засобами.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок Платіжні реквізити для перерахування судового збору після рішення суду

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Рахунок отримувача: UA0026001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Стягувач: Державна судова адміністрації України

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст.32 цього кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Г.М. Гуляєва