Справа№ 953/421/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Зеленського О. С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 644822 від 11 січня 2024 року ОСОБА_1 10 січня 2024 року о 23 годині 57 хвилин керував автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Валентинівська, 2а, з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я що зафіксовано на бодікамери 471961, 470086, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Дії ОСОБА_1 орган поліції кваліфікував за ч. 1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та зазначив, що 10 січня 2024 року близько 20 години 20 хвилин йому зателефонувала матір та повідомила, що перебуваючи неподалік від метро вона підсковзнулася та впала, ув`язку з чим він разом зі своєю дружиною вирішив поїхати до місця події. Приїхавши, він побачив, що його матір лежить на снігу, неподалік супермаркету «Посад». Приблизно через 10 хвилин, після того як він приїхав до місця події, прибула карета швидкої допомоги, яку викликали очевидці. Після чого його матір забрали та доставили до лікарні, при цьому він разом з дружиною поїхали за каретою швидкої допомоги. Зазначив, що у лікарні вони перебували близько двох з половиною годин, після чого він разом з дружиною вирішили поїхати до матері додому, щоб взяти її речі та привезти їй в лікарню. Зібравши необхідні речі для матері, він вирушив до лікарні, однак, на виїзді з двору будинку його автомобіль зупинили працівники поліції та повідомили, що під час спілкування з ним виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він пояснив, що взагалі не вживає наркотичні засоби, а також не вживав напередодні алкогольні засоби. Окрім того, він повідомив працівникам поліції, що поспішає в лікарню до матері, яка нещодавно була госпіталізована. Після розмови з поліцейськими він пішов до автомобіля та зателефонував своєму знайому, який працює в поліції. Після того як він розповів йому про ситуацію яка з ним сталася, товариш зазначив, що краще пройти огляд на стан сп`янінні, оскільки у разі відмови від проходження огляду, на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Через деякий час він вийшов з автомобіля та повідомив працівникам поліції, що погоджується на проходження огляду та готовий проїхати з ними до закладу охорони здоров`я, однак останні відповіли, що вже пізно та що наразі вони оформляють стосовно нього протокол за ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Після чого він ще декілька разів повідомив їм, що бажає пройти огляд, однак співробітники поліції постійно відповідали йому, що він вже відмовився від проходження огляду та що його відмова зафіксована на відеозаписі. Зазначив, що 12 січня 2024 року він самостійно звернувся до приватної установи, де здав аналізи на предмет наркотичного сп`яніння, при цьому за результатами дослідження встановлено, що у наданих на дослідження біологічних матеріалах наркотичні речовини не містяться, що підтверджується відповідними довідками.

У судовому засіданні захисник адвокат Зеленський О. С. надав письмові пояснення, в яких просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання вказав, що матеріали, долучені до протоколу, у тому числі відеоматеріали з відеореєстратору, не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змісту відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб, однак хто сидів за кермом вказаного транспортного , з відеозапису встановити неможливо. Зауважив на тому, що працівниками поліції були порушені положення ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки ОСОБА_1 не повідомили причину зупинки транспортного засобу. Акцентував увагу на тому, що у матеріалах, долучених до протоколу, відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведеного працівниками поліції, що свідчить про порушення процедури проведення такого огляду. Як слідує зі змісту відеозапису, працівники патрульної поліції взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а одразу почали стверджувати про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому з відеозапису вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перебував в адекватному стані, відповідав на усі поставлені йому запитання чітко та логічно. Під час складання протоколу співробітники поліції не виконали вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України. Також просив суд врахувати те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «з ознаками наркотичного сп`яніння», а не «керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння», як то визначено у фабулі ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР. Також просив врахувати ту обставину, що матеріали справи не містять жодних даних про виконання поліцейськими вимог ст. 26-2, ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо затримання транспортного засобу при відстороненні водія від керування транспортним засобом. З огляду на вищевикладене, просив суд закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 644822 від 11 січня 2024 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положення п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

При цьому, недоведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 644822 від 11 січня 2024 року, складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З аналізу вказаних норм слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу. Обов`язок щодо доведення вказаної обставини покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 644822 від 11 січня 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт поліцейського взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП від 11 січня 2024 року; відеозаписи з бодікамер.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, суд дійшов до таких висновків.

Так, сторона захисту, стверджуючи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилалася на те, що матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять доказів, які б підтверджували факт керування останнім транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає зазначені доводи сторони захисту безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факт керування ним 10 січня 2024 року о 23 годині 57 хвилин автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Валентинівська, 2а.

Під час дослідження відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, долученого до матеріалів справи, суд встановив, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало те, що він керував автомобілем з порушенням комендантської години, тому працівники поліції мали право зупинити ОСОБА_1 для з`ясування причини керування транспортним засобом з порушенням комендантської години.

Разом з тим обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.5 ПДР України є відмова особи, яка керує транспортним засобом від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку,

Однак, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 тричі погоджується пройти огляд на стан сп`яніння (00:17; 00:18; 00:34), проте працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що стосовно нього вже складається протокол за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що долучені до протоколу матеріали не містять належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що досліджений у судовому засіданні відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, оскільки на ньому відсутній факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З наведеного вбачається, що особою, уповноваженою на складання протоколу, не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.В. Демченко