г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2034/24
Номер провадження 3/213/1329/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року місто Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №7 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровські області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ВАД №208538 від 01 травня 2024 року, ОСОБА_1 , 01 травня 2023 року, о 15:45 год., у приміщенні торгівельного кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала господарську діяльність з продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх горіння та рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пристроях, без державної ліцензії на проводження даного виду господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року вищевказаний протокол було повернуто для дооформлення, з таких підстав: у протоколі про адміністративне правопорушення, в описовій частині правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 здійснено господарську діяльність з продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх горіння та рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пристроях, але не зазначна кількість пристроїв, їх назва, тобто матеріали додані до протоколу не узгоджуються з інформацією, зазначеною у самому протоколі про адміністративне правопорушення. Також, підтвердження факту продажу пристроїв ОСОБА_1 не міститься у матеріалах справи (данні закупки, виручка, тощо). Також не додані матеріали у підтвердження того, чи є ці пристрої саме тим товаром, продаж якого підпадає під ліцензування (експертні данні).

03 червня 2024 року протокол повторно надійшов до суду, проте недоліки, що слугували підставою для його повернення на дооформлення усунуто не було.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - адвокат Коваленко Д.О. надав клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Зазначає, що обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність. Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважає недопустим доказом, оскільки є сумніви у їх правдивості. В протоколі не зазначено відомості щодо виручки одержавної начебто від продажу. ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України: під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Ознаками господарської діяльності є, зокрема, систематичність.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 55 того ж Кодексу визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

До протоколу не додано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та вчиняла дії на продаж.

Крім того, зазначені в постанові Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року недоліки, що слугували підставою для повернення протоколу на дооформлення усунуто не було.

Отже, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.164 КУпАП суду надано не було.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 КУпАП на підставі ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п. 3 КУпАП України повинна бути провадженням закрита за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речові докази у виді 76 (сімдесят шість) електоронних пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх горіння та 56 (п`ятдесят шість) виробів з рідиною ТМ "Guni", які зберігаються відповідно до квитанції №109 у ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко