ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1884/24 Справа № 175/4259/24 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Смук М.І.

апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Смук М.І. на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 28.02.2024 року о 16:00 год. в смт. Слобожанське, комплекс будівель та споруд № 8, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам руху, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Intercargo truck, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП постраждалих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 , порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2024 року скасувати.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Вважає, що суд не дослідив і не надав належної оцінки доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою, оскільки він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди взагалі. Вказує, що він втратив посвідчення водія, на сьогодні у нього наявний дублікат.

Обгрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що про наявність даної постанови йому стало відомо лише 17.06.2024 року, а тому вважає за необхідне поновити їй строк апеляційного оскарження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника Смук М.І., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки ОСОБА_2 був відсутній при винесенні оскаржуваної постанови, даних стосовно направлення йому копії рішення матеріали справи не містять, при цьому згідно наявної розписки, ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами провадження 18.06.2024 року, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх передчасними.

Так, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи акцентував увагу на тому, він 28.02.2024 року не скоював жодної ДТП, а посвідчення водія на його ім`я, за допомогою якого була встановлена особа учасника ДТП, було ним втрачене та йому виданий дублікат. Вказує, що невідома особа скористалася вказаним документом з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, за усталеною практикою ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Як вбачається з матеріалів справи, особа водія, що був винним у дорожньо-транспортній пригоді, була встановлена працівниками поліції як ОСОБА_2 на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 від 05 жовтня 2005 року. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з невстановленої причини у матеріалах справи копія цього документу відсутня, хоча копія посвідчення другого водія учасника ДТП ОСОБА_3 додана (а.с. 10).

ОСОБА_2 надана суду копія посвідчення водія на його ім`я НОМЕР_4 , виданого 26 листопада 2008 року, якому наявна відмітка про те, що останнє є дублікатом раніше виданого посвідчення водія НОМЕР_3 від 05 жовтня 2005 року (а.с. 32).

Другий учасник пригоди, водій ОСОБА_3 , будучи допитаним судом апеляційної інстанції у статусі свідка під присягою, категорично заперечував, що апелянт ОСОБА_2 , присутній у залі судового засідання, є тим водієм, який, керуючи автомобілем ГАЗ3302, д/н НОМЕР_1 , 28.02.2024 року о 16:00 год. в смт. Слобожанське, комплекс будівель та споруд № 8, рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом Intercargo truck, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням цього свідка.

Відтак доводи апелянта про те, що учасником вказаної ДТП був не він, а не встановлена особа, що використала втрачене ОСОБА_2 посвідчення водія на його ім`я, матеріалами справи не спростовуються та заслуговують на увагу.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Смук М.І. задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2024 року щодо ОСОБА_2 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: А.А. Мазниця