3/441/784/2024 441/1801/24
П О С Т А Н О В А

19.08.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника відділення поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 21.07.2024 о 10 год. 49 хв. у Львівській області на автодорозі Градівка-Шоломиничі 4 к. 500 м керував транспортним засобом ГАЗ-24, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, від керування транспортним засобом відсторонений.

Дії ОСОБА_1 інспектором кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, викликався у встановленому законом порядку, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», повертається на адресу суду (а.с.8,9).

Так, за положеннями ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ №103094 від 21.07.2024, вбачається, що місцем проживання (перебування) ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_1 , останній зауважень щодо складеного протоколу та зазначення поліцейським його анкетних даних, не мав (а.с.1).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України», сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судова повістка про виклик в судове засідання направлялася на адресу адмінправопорушника.

Крім того, на сайті «Судової влади»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Тобто, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та про скерування такого для розгляду в Городоцький районний суд Львівської області, про що розписався особисто у протоколі про адміністративні правопорушення, однак не цікавиться провадженням у справі, що в свою чергу дає правові підстави для висновку про зловживання своїми процесуальними правами та свідчить про затягування розгляду справи по суті, те що вінналежним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, вважаю, що з метою уникнення затягування розгляду справи, та наявністю достатніх даних для її розгляду по суті, за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Знання Правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ №103094 від 21.07.2024, Постановою ЕНА №2649240 від 21.07.2024 за ознаками ч.2 ст.126 КУпАП, відповідно до якої, на останнього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, долученим до матеріалів справи відеозаписом події.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, досліджені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5 ПДР України, що встановлено працівниками поліції відповідно до порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зважаючи також на те, що записи на камерах вочевидь фільмують події, які відбувались у логічній послідовності.

А тому, на переконання суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При дослідженні доказів по справі не встановлено, що вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Крім того, жоден із досліджених доказів, ні викладені в ньому обставини, жодним чином не оспорені у встановленому законом порядку.

Вищевказані докази суд знаходить належними та допустимими.

Окрім того, суд зауважує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху та не є таким, що саме по собі може вказувати на неможливість притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

В сукупності оцінюючи перелічені вище докази, які зібрані відповідно до вимог КУпАП та «Інструкцієї про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», суд вважає їх належними та допустимими, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.ст.251, 280 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 7 та статтями 245, 280 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин у сукупності, способу вчинення правопорушення, приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підстави до накладення стягнення.

Оцінка суспільством небезпеки діянь, передбачених диспозицією ст. 130 КУпАП, відображена у санкції зазначеної норми, якою визначений безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом за кожною з частин цієї статті.

Накладаючи стягнення, враховую обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, небезпечність скоєного порушення та обираю йому таке у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є необхідним та достатнім для виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Згідно Закону України « Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. 287 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 (сімнадцять тисяч) грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: Отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 38008294; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0013001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Перетятько О.В.