Справа № 361/7537/24
Провадження № 3/361/3766/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Мохов Є.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресом: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101893 від 20.07.2024 року ОСОБА_1 20.07.2024 року о 16 год.00 хв. за адресом: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство економічного характеру, а саме: перешкоджає у праві власності спільним майном "літньою кухнею", чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала, надала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 20.07.2024 року вона приїхала на територію домовладіння, де їй належить 45/50 частини будинку з надвірними спорудами та 1/2 земельної ділянки з усіма речами та майном, яке там знаходиться. Ії племінник ОСОБА_2 надав копію договору дарування від 20 липня 2024, у якому зазаначено, що ОСОБА_3 це її мати, подарувала йому 13/50 часток житлового будинку з надвірними спорудами та 1/2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_2 пригрозив, обізвавши образливими словами, сказав, що візьме болгарку та почне зрізати замки, щоб забрати свої речі з літньої кухні та з усіх інших надвірних спорудах. Уся його розмова супроводжувалась лайкою, образами відносно неї та погрозами. Вона викликала поліцію, оскільки побоювалась за своє життя, майно та речі, які знаходятьсяу приватній власнотсі. Крім того у протоколі зазначено потерпілим ОСОБА_2 , згідно договору дарування являється ОСОБА_2 . Ніяких протиправних дій економічного характеру відносно ОСОБА_2 вона не вчиняла. Тому просила справу закрити.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд доходить наступного.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однією з форм домашнього насильства є економічне насильство, яке, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», включає в себе умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Вищевказаний закон надає визначення поняттям економічного насильства. Так, під економічним насильством слід розуміти форму домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу. Відповідно дост. 252 КУпАПсуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідноз ст.280КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи зібрані у цій справі докази, суд вважає, що в матеріалах справи відсутня достатня кількість належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства економічного характеру. Крім того, адміністративний матеріал не містить в собі даних щодо наслідків, які могли бути наявні у потерпілого виходячи з обставин викладених у протоколі. При цьому, дані протоколу про адміністративне правопорушення, копія протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , його пояснення не підтверджують обставин вчинення адміністративного правопорушення. Крім того згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_2 потерпілим є ОСОБА_2 , в протоколі про адміністративне правопорушення зазаначено - ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Є.І.Мохов