Справа № 545/2050/24
Провадження № 3/545/779/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., при секретарі Мамишевій А.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, розлученого, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючий ФОП, не судимий, інші відомості суду невідомі,

за ст. 173-2 ч.2 КУпАП, -

встановив:

01.05.2024року о 19год.24хв. в с. Нижні Млини, Полтавського району, ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне та економічне домашнє насильство та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП.

В ході розгляду справи по суті ОСОБА_1 провину не визнав.

Адвокат Остапенко І.В., яка захищає інтереси ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження по справі де остання зазначила наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 01.05.2024р. ВАД №314447

зауважено про наступний склад адміністративного правопорушення: «01.05.2024р. о 19:24 в с. Нижні Млини гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_2 31.10.1980, що проживає за адресою АДРЕСА_2 а чим спричинив психологічне та економічне психологічне домашнє насильство». Свідків даної події не було. Варто наголосити на тому, що при аналізі складу адміністративного правопорушення, який зауважено вище, вбачається, що буцімто ОСОБА_1 висловлював якісь погрози в сторону ОСОБА_2 , чим спричинив «психологічне та економічне психологічне домашнє насильство».

Звертаємо увагу суду на те, що погрозами неможливо завдати собі економічну шкоду. Відповідно, записаного сладу адміністративного правопорушення не можливо встановити , яким чином ОСОБА_1 вчинив економічне насильство відносно ОСОБА_2 . Також, зауважуємо, що з наявної інформації в адміністративному протоколу в графі «правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду» надано відповідь: «не заподіяно».

Потерпілими, відповідно до вищезазначеного адміністративного протоколу значаться: « ОСОБА_3 . 14.11.2009, ОСОБА_4 02.11.2016, ОСОБА_3 05.03.2018».

В той час, при аналізу опису складу адміністративного правопорушення не вбачається, дій зі сторони ОСОБА_1 в сторону зазначених потерпілих осіб.

Відповідно, вважаємо, що буцімто психологічне насильство не було завдано ОСОБА_1 в сторону ОСОБА_2 , оскільки в адміністративному протоколі відсутні відомості, що ОСОБА_2 є потерпілою особою від дій ОСОБА_1 .

Тож, з аналізі протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2024р. серії ВАД №314447 не вбачається того факту, що ОСОБА_1 здійснив психологічне та економічне насильство відносно ОСОБА_2 , оскільки з зауваженої інформації в даному адміністративному протоколі вбачається, що матеріальна шкода була НЕ завдана ( відповідно економічного насильства не може бути заподіяно) та ОСОБА_2 не була постраждалою від буцімто висловлювань погроз в її бік, бо в графі «потерпілі» відсутні відомості про ОСОБА_2 .

Варто звернути увагу суду на те, що відносно ОСОБА_2 01.05.2024р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №314448, де в складі адміністративного правопорушення зауважено, що: «01.05.2024р. в 19:24 год. в с.Нижні Млини гр. ОСОБА_2 умисно висловила погрози в сторону свого колишнього чоловіка гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинила психологічне домашнє насильство» (копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №314448 від 01.05.2024р. міститься в матеріалах справи).

01.05.2024р, зі слів ОСОБА_1 , він не вчиняв жодних дій про які зауважено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314447 від 01.05.2024р.

ОСОБА_1 не вважає себе винною особою, оскільки відносно ОСОБА_2 було також складено адміністративний протокол та терміновий заборонний припис. Окрім того, ОСОБА_1 є постраждали психологічно, оскільки, ОСОБА_2 викрала дітей (проти їх волі) та наразі, зіслів ОСОБА_1 вивезла їх закордон та перешкоджає їх спілкуванню з батьком. Діти протягом більше аніж пів року проживали з батьком, мати - ОСОБА_2 - їх не навідувала і не цікавилась їхнім життям. 01.05.2024р. ОСОБА_1 бажав лише одного забрати додому викрадених дітей, які проживали станом на той час з ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій п`ятій цієї статті.

Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП складає три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

За обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, встановлюючи у відповідності до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаємо, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, у справі відсутні.

Вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки 01.05.2024р. було «вчинене правопорушення» ОСОБА_1 , а отже строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 01.08.2024р. та відсутністю в діях ОСОБА_1 , зазначених у протоколі, події та складу адміністративного правопорушення.

Тому просить провадження у адміністративній справі № 545/2050/24 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав клопотання адвоката та надав пояснення ідентичні тим, що викладені в клопотанні вказавши . що ОСОБА_2 викрала їх спільних дітей а він ганяючись за нею на автомобілі хотів лише забрати дітей до дому при цьому підтвердив факт того, що дійсно він керуючи своїм автомобілем AUDI блокував автомобіль на якому їхала за кермом ОСОБА_2 та в якому знаходились троє їх спільних дітей, які зазначені в протоколі як потерпілі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_1 вона знає особисто як порядну людину та гарного батька. 01.05.2024 року вона перебувала поряд з приміщенням які належать ОСОБА_1 розташовані в с.Гора, Полтавського району та стала свідком того як ОСОБА_6 спільно зі своїм батьком забирали з даного приміщення дітей які кричали та не хотіли з ними їхати.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Дослідивши наданий представником ОСОБА_2 диск з відеозаписом камер відео спостереження розташованих в с.Нижні Млини Полтавського району чітко видно як ОСОБА_1 керуючи автомобілем AUDI білого кольору 01.05.2024 року о 19год.24хв. перешкоджає автомобілю яким керую ОСОБА_2 здійснювати рух шляхом його блокування при цьому заблокувавши автомобіль ОСОБА_2 остатанній вибігає зі свого автомобіля та, щос голосно кричить в бік ОСОБА_2 при цьому вдаряє по передній частині її автомобіля ногою в цей час остання намагається від`їхати назад та ОСОБА_1 сівши за кермо свого автомобіля та рухаючись заднім ходом умисно таранить автомобіль ОСОБА_2 в передню праву пасажирську дверку після чого ОСОБА_2 продовжує рух далі а ОСОБА_1 знову заблокувавши її автомобіль вибігає зі свого та о 19год. 26 хв. б`є декілька разів рукою в в лобове скло автомобіля ОСОБА_2 при цьому щось голосно кричить при цьому суд звертає увагу на той факт , що як вказав сам ОСОБА_1 в засіданні що під час вчинення всих перелічених дій йому достеменно було відомо , що в автомобілі спільно з ОСОБА_2 знахотяся трої їхніх неповнолітніх дітей, які зазначені в протоколі як потерпілі.

Зважаючи на зазначені обставини встановлені судом, агресивну поведінку ОСОБА_1 суд вважає в повній мірі доведеним факт висловлення ОСОБА_1 погроз в бік ОСОБА_2 та спричинення психологічне та економічне насильства як по відношенню до ОСОБА_2 так і по відношенню їх напонолітніх дітей , що знаходились в цей час в автомобілі яким керувала ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 2009 року народження, ОСОБА_4 2016 року народження та ОСОБА_3 2018 року народження.

При цьому суд вважає неналежними доказами відеозаписи надані представником ОСОБА_1 оскільки надані відео стосуються конфліктних ситуацій які мали місце між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 до подій 01.05.2024 року а відео з подій 01.05.2024 року містить лише короткий запис їх спілкування після конфлікту та не мість жодного доказу на підтвердження або спростування зазначених в протоколі обставин.

Також надані ОСОБА_1 докази тих обставин , що останній протягом 2023 року звертався як в правоохоронні органи так і в службу в справах дітей зі скаргами на поведінку ОСОБА_2 не відносяться до подій 01.05.2024 року. Також звернення з заявою про внесення в ЄРДР про вчинення злочину ОСОБА_2 01.05.2024 року щодо викрадення дітей ніяким чином не спростовує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП за кваліфікуючими ознаками зазначеними в протоколі.

Покази свідка ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника ОСОБА_1 , яка з позитивної сторони охарактеризувала ОСОБА_1 та зазначила, що коли 01.05.2024 року ОСОБА_2 спільно зі своїм батьком забирали дітей із приміщення належного ОСОБА_1 то діти не хотіли їхати і кричали суд вважає такими, що не спростовую вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП за кваліфікуючими ознаками зазначеними в протоколі.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП а саме вчинення повторно правопорушення особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд зазначає , що згідно довідки наданої ВП№2 Полтавького РУП ГУНП в Полтавській області та роздруківки з адмінпрактики ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП 18.09.2023 року та 13.10.2023року застосовано стягнення у виді штрафів.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним факт того , що 01.05.2024року о 19год.24хв. в с. Нижні Млини, Полтавського району, ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне та економічне домашнє насильство та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається,що вказане правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.173-2 ч.2 КУпАП, вчинено 01.05.2024 року, однак адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 тривалий час знаходився на розгляді через необхідність повного з`ясування всіх обставин справи і на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38,173-2,247,283-285, 287-290 КУпАП,суд,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.2 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області. За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого для її оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2024р.

Суддя: А. Г. Потетій