Справа № 484/1814/24 Головуючий у першій інстанції Маржина Т.В.
Провадження № 33/812/521/24 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці Єрмоленко Анни Володимирівни на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року, якою захисниці ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2024 року у справі № 484/1814/24,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 582480, 30 березня 2024 року о 15 годині в м. Первомайськ по вул. Київській 54 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньої транспортної пригоди, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року вказану постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У вересні 2024 року захисниця ОСОБА_2 - адвокат Єрмоленко А.В. звернулася із заявою, в якій вона просила розстрочити виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2024 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, строком на 12 місяців зі сплатою боргу рівними частинами щомісяця в сумі 1416,67 грн не пізніше 30 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2024 року.

В обґрунтування вказаної заяви зазначала, що ОСОБА_2 має намір добровільно та самостійно виконувати судове рішення, але наразі виконати його одразу у повному обсязі (оплатити одним платежем) ОСОБА_2 не має можливості, у зв`язку із відсутністю доходу, який би дозволив здійснити виконання рішення суду одним платежем. ОСОБА_2 є пенсіонером, часто хворіє та потребує постійного лікування та приймання ліків, його єдиний дохід - це пенсія. А тому ОСОБА_2 може виконувати судове рішення лише частинами кожного місяця після отримання ним пенсії.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання захисниці ОСОБА_2 - адвоката Єрмоленко А.В. про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2024 року у справі № 484/1814/24 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що розстрочення такого виду адміністративного стягнення як штраф, можливе лише на стадії виконання судового рішення за наявністю відкритого виконавчого провадження. Захисницею не надано підтвердження того, що розпочато виконавче провадження за сплатою штрафу, накладеного на ОСОБА_2 . Суд звернув увагу на те, що призначене стягнення у виді штрафу спрямоване саме на створення істотних матеріальних наслідків для винної особи, однак за змістом клопотання вбачається, що особа, яка притягнута до адміністративної особи, бажає їх уникнути шляхом сплати штрафу у вигідний для неї спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення. Особа, яка допускає вчинення певних правопорушень, одночасно свідомо допускає настання для себе негативних наслідків, передбачених законом у вигляді відповідальності визначеного виду і розміру. За таких обставин задоволення клопотання про розстрочення виконання постанови в частині сплати штрафу суперечить приписам статті 23 КУпАП щодо мети, з якою застосовується адміністративне стягнення, зокрема, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Не погодившись із вказаною постановою суду, захисниця Єрмоленко А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про розстрочку виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2024 року задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисниця - адвокат Єрмоленко А.В. не з`явилися. Від захисниці надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу № 484/1814/24 у її відсутність та у відсутність ОСОБА_2 . Заявлені вимоги, викладені у апеляційній скарзі, підтримала у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, які узгоджуються з приписами статті 55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Специфіка процесуальної діяльності при розгляді справ про адміністративні правопорушення визначає особливу процедуру оскарження рішень посадових осіб, які її здійснюють. Водночас право на оскарження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується встановленням у нормах КУпАП порядку і строків подачі (у деяких випадках і розгляду) скарг на рішення посадових осіб, в тому числі й судів.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано у статтях 284, 287, 294, які містяться у розділі IV Кодексу. Згідно з частиною першою статті 284 КУпАП орган (посадова особа) ухвалює одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи. Вказаний перелік видів постанов, якими завершується розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті, є вичерпним.

Визначальною для встановлення видів постанов судді, що можуть бути оскаржені в інстанційному судовому порядку, є частина друга статті 287 Кодексу, в якій зазначено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Процедура перегляду постанови суду у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави 24 "Оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення" розділу IV Кодексу. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Проте порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення регламентується положеннями іншого розділу Кодексу, а саме розділом V "Виконання постанов про накладення адміністративних стягнень". Вони не перебувають у безпосередньому зв`язку з положеннями глави 24 розділу IV Кодексу, якими унормовується порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті.

Наведене є підставою для висновку, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, крім зазначених у статті 284 Кодексу.

Зазначене відповідає правовому висновку, зазначеному у рішенні Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 1-7/2015 (2-рп/2015).

Отже, враховуючи положення статей 284, 294 КУпАП, рішення Конституційного Суду України № 1-7/2015 (2-рп/2015) від 31 березня 2015 року, апеляційний суд вважає, що постанова Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2024 року, не може бути предметом апеляційного оскарження, оскільки апеляційний суд не може діяти у спосіб, не передбачений процесуальним законом, тобто в даному випадку здійснити перегляд судового рішення в порядку, не визначеному КУпАП.

У рішенні по справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 (заява № 23436/03) Єропейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975), не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, розгляд апеляційної скарги по суті на судове рішення, оскарження якого не передбачено положеннями законодавства не відповідатиме нормам чинного національного законодавства та правовим позиціям, викладеним у рішеннях Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що КУпАП не передбачено апеляційного оскарження вказаної постанови суду від 02 жовтня 2024 року, та, виходячи з положень статті 294 КУпАП, якою передбачена можливість тільки повернення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисниці Єрмоленко А.В. повернути особі, яка її подала.

При цьому, вказівка на можливість оскарження постанови в апеляційному порядку, зазначена в резолютивній частині постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року, є помилковою.

Керуючись статтями 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисниці Єрмоленко Анни Володимирівни на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року у справі № 484/1814/24 повернути особі, яка її подала - захисниці Єрмоленко Анні Володимирівні .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський