ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/134/24

Провадження № 33/4820/533/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього, на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, який працює водієм ТОВ «Ніко Трейдінг»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 15 січня 2024 року о 20 год. 28 хв. у м. Красилів, по вул. Грушевського, 47а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Із відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 повідомив поліцейським, що водієм транспортного засобу був саме він.

Стверджує, що вимога працівників поліції про проходження ним огляду на стан сп`яніння була незаконною, оскільки автомобілем він не керував.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема :

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 405795 від 15 січня 2024 року, згідно з якими 15 січня 2024 року о 20 год. 28 хв. в м. Красилів, по вул. Грушевського, 47а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 січня 2024 року, за якими у ОСОБА_1 спостерігались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота (а.с. 4);

- поясненнями працівника поліції ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні місцевого суду, якими підтверджується, що під час патрулювання по вул. Грушевського в м. Красилів було виявлено автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який заїхав за будівлю та зупинився. В авто знаходилось 3 осіб - за кермом чоловік, поруч жінка, а далі ще один чоловік. За допомогою бази даних «Армор», вони встановили, що власником автомобіля був ОСОБА_1 , який знаходився на водійському сидінні. В ході розмови з водієм з автомобіля він відчув запах алкоголю, у зв?язку із чим запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу Драгер, на що той не погодився, як і не погодився пройти такий огляд в лікарні. Вказує, що він чітко бачив водія автомобіля, коли вони розминулись до цього і це був ОСОБА_1 . Пасажир вийшов до них (поліцейських) на вулицю через 5-10 хвилин після початку спілкування з водієм.

- даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачаться, що автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 знаходився посеред проїзної частини, чим порушив вимоги п.15.9 й ПДР України. Побачивши службовий автомобіль, він розпочав рух. У зв?язку із цим працівники поліції прослідували за ним та виявили автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 у неосвітленому дворі будинку, коли він вимикнув фари. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього спостерігались ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, через що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого водій відмовився. Від проходження огляду у медичному закладі він також відмовився. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що щодо нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз?яснили його права. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився (а.с. 7, 48).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що вимога про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння є незаконною, оскільки автомобілем керував ОСОБА_2 , по що він сам повідомив працівникам поліції, на увагу суду не заслуговують, з огляду на наступне.

Так, на відеозаписах із відеореєстратора службового авто зафіксовано, що автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , знаходився посеред проїзної частини дороги, чим порушив вимоги ПДР України. Побачивши службовий автомобіль, він розпочав рух. У зв`язку із цим працівники поліції прослідували за ним та виявили вказане авто у неосвітленому дворі будинку, коли він вимикнув фари. Одразу після зупинки поліцейські підійшли до автомобіля з боку водійських дверей. Жодних осіб, які б виходили з нього на відеозаписах не зафіксовано.

Згідно з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських за кермом вказаного автомобіля знаходився його власник - ОСОБА_1 , особу його працівники поліції встановили за допомогою бази даних «Армор».

Поясненнями працівника поліції ОСОБА_3 підтверджується що водієм автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 був саме ОСОБА_1 , оскільки він чітко бачив водія автомобіля, коли вони розминулись до цього.

Що ж стосується того, що ОСОБА_2 підтвердив працівникам поліції, що саме він керував автомобілем та просив скласти адміністративний протокол щодо нього, то таку його поведінку апеляційний суд розцінює як сприяння ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_2 неодноразово стверджував, що він був пасажиром.

Зокрема на відеозаписі «0000000__0011.MP4» зафіксовано розмову поліцейського із ОСОБА_2 , в ході якої останній підтвердив, що він був пасажиром, викликав «тверезого водія», оскільки відпочиваючи в ресторані готелю «Парадіс», вживав алкогольні напої (01 хв. 36 сек.- 01 хв. 38 сек.).

Такі ж його твердження зафіксовані і на відеозаписах під назвами «0000000__0001.MP4» (10 хв. 30 сек., 10 хв. 36 сек.), «0000000__0002.MP4» (00 хв. 31 сек.).

Отже, працівники поліції правильно встановили, що водієм автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_1 .

А тому, останній зобов`язаний був на вимогу поліцейського пройти огляд стан сп`яніння. Однак, від такого він відмовився, тому працівники поліції правильно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Краслівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.