Справа № 298/1730/23
Номер провадження 3/298/1277/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , захисника - адвоката Цуга Ю.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №340854 від 8 вересня 2023 року, складеного старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., 8 вересня 2023 року о 01 год. 18 хв. в с.М.Березний, вул.Центральна, громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом Дейво Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу «Drager 6810». Результат 0,84 проміле. Тест №5151. ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Судом зауважується, що за час перебування справи в провадженні суду ОСОБА_2 жодного разу не з"явився в судові засідання.

Судом констатується, що справа неодноразово призначалася до розгляду, зокрема на 27 вересня 2023 року, 27 жовтня 2023 року, 10 листопада 2023 року, 11 грудня 2023 року, 30 січня 2024 року, 6 березня 2024 року, 25 квітня 2024 року, 20 травня 2024 року, 22 липня 2024 року, 9 серпня 2024 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся судом про час і місце проведення судового розгляду, шляхом надіслання судових повісткок за адресою його місця проживання: АДРЕСА_2 , поштові відправлення з судовими повістками, що надіслані ОСОБА_2 , були вручені останньому під підпис, зокрема на 10.11.2023, 11.12.2023, 25.04.2024 та 22.07.2024, інші повернулися на адресу суду з відміткою "адресат відмовився» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судова повістка про виклик в судове засідання на 09.08.2024 року вручена ОСОБА_2 особисто 01.08.2024 року, про свідчить розписка про отримання ним судової повістки, однак в судове засідання ОСОБА_2 не з`явився.

Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_2 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 повідомив, що йому не відомо причину неявки ОСОБА_2 у судове засідання. Пояснив, що він не може зобов`язати ОСОБА_2 прибути в судове засідання. Розгляд справи просив відкласти.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_2 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

Від ОСОБА_2 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП України, не є обов`язковою.

Суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи 9 серпня 2024 року, останній впродовж перебування справи на розгляді в суді з 12 вересня 2023 року жодного разу в судові засідання не з`явився, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , з участю його захисника - адвоката Цуга Ю.Ю. за наявними матеріалами, підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_2 , враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

У судовому засіданні захисник Цуга Ю.Ю. заперечив доведеність вини ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши, що позиція сторони захисту щодо цього викладена в клопотанні про закриття провадження у справі, яке подано через канцелярію суду.

26 жовтня 2023 року захисником ОСОБА_3 через канцелярію суду подано клопотання, в якому заявлена вимога про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В поданих поясненнях зазначив, що ОСОБА_2 не визнає своєї вини, не вчиняв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказується, що відео, яке знаходиться в матеріалах справи не містить інформації, що ОСОБА_2 було зупинено під час руху на автомобілі та що він під час зупинки безпосередньо перебував за кермом. Зазначає, що відеозапис здійснено епізодично, такий переривався, а тому ваказаний доказ слід вважати недопустимим, який здобуто з порушенням законодавства. Зупинка транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_2 , не зафіксована взагалі, матеріали справи не містять про це жодного доказу. Вказує про відсутність беззаперечних доказів, що послугували підставою для зупинки транспортного засобу.

Наголошується, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_2 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_2 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини за ч.1 ст.130 КУпАП. Наявність в матеріалах справи копії постанови серія БАД №710332 від 08.09.2023 без інформації щодо набрання нею законної сили, не є беззаперечним доказом зупинки транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_2 . Відсутні докази задокументованого порушення ПДР, про які йдеться в даній постанові, а постанова сама по собі не є доказом. ОСОБА_2 , не погодившись із постановою серія БАД №710332 від 08.09.2023, оскаржив таку, наразі справа перебуває на розгляді в Перечинському районному суді Закарпатської області за № 304/2006/23.

Також зауважив на тому, що працівниками поліції грубо порушено правила встановлення мундштука в алкотестер та порядок знімання з нього захисної упаковки, що являється недопустимим, оскільки дані порушення (передчасне зняття захисної упаковки з мундштука та прямий незахищений контакт/вплив на мундштук працівниками поліції, які брали його до рук та торкалися частини, яка повинна бути в контакті з губами особи, яку тестують) могли суттєво вплинути на показники тестування. Матеріали справи не містять інформації, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 здійснювався поліцейськими, які мають спеціальні знання, що також, з огляду на застосування використаного мундштука, викликає обґрунтовані сумніви в достовірності результатів огляду.

Звертає увагу на те, що в протоколі не зазначено ознак алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_2 .

Стверджує, що направлення на огляд гр. ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими не виписувалось, матеріали справи не містять даного документу, на відео записі також відсутня згадка про це. Крім цього, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.09.2023 ОСОБА_2 не підписаний, а рапорт поліцейського не є належним доказом підтвердження вини особи, такий не є офіційним документом.

Захисник вважає, що процедуру огляду на стан сп`яніння слід визнати такою, що проведена з порушенням вимог цієї статті, а тому вона вважається недійсною, неналежною та недопустимою, такою, що проведена з порушенням норм Закону. Вказує на неналежності як доказу рапорту поліцейського ОСОБА_4 та відео-дисків, на яких містяться відеозаписи, які долучено до протоколу.

З урахуванням викладеного, на думку сторони захисту, в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона, а відтак і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом зауважується, що судом задоволено клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_5 , яка неодноразово повідомлялася про час і місце проведення судового розгляду, в судове засідання жодного разу не з`явилася. Судова повістка про виклик в судове засідання на 09.08.2024 року вручена ОСОБА_5 особисто 01.08.2024 року, про свідчить розписка про отримання нею судової повістки, однак в судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, жодних клопотань від неї не надходило. Стороною захисту явку свідка в судове засідання не забезпечено. Водночас, суд констатує, що у матеріалах справи міститься достатньо доказів щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 09.09.2023 за участі ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Незважаючи на заперечення стороною захисту доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_2 у вчиненні такого, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №340854 від 8 вересня 2023 року, складеним старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., зафіксовано обставини вчинення правопорушення. На переконання суду, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відображені необхідні й передбачені нормою ст.256 КУпАП відомості. Протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено суть правопорушення.

Так, в протоколі зазначено відомості щодо транспортного засобу «Дейво Ланос», його державного номерного знаку НОМЕР_1 , належності такого ОСОБА_2 , а також зазначено те, що ОСОБА_2 керував вищевказаним транcпортним засобом.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №340854 від 8 вересня 2023 року зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі і про розгляд справи у Великоберезнянському районному суді Закарпатської області, чим скористався ОСОБА_2 , засвідчивши вказані обставини своїм підписом. Також протокол містить пояснення ОСОБА_2 "не згідний з діями працівників поліції".

Під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що старший інспектор СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий.

Також винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується даними роздруківки з технічного приладу "Drager Alkotest 6810", тест №5151, яким встановлено, що 08.09.2023 року інспектор Гондорчин В.О. провів тестування на алкоголь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результат тесту 0,84 ‰. Вказана роздруківка містить підписи поліцейського Гондорчина В. та особи, яку тестували ОСОБА_2 .

Відтак, за даними результату огляду ОСОБА_2 з використанням технічного засобу «Drager Alcоtest 6810», тест №5151 від 8 вересня 2023 року, на момент огляду рівень алкоголю у нього становить 0,84 ‰. При цьому, вказаний огляд був проведений із застосуванням поліцейським технічних засобів відеозапису відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів результати тестування на алкоголь, проведені за допомогою приладу «Drager Alcоtest 6810», на переконання судді, відсутні.

З встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Також у справі відсутні дані про бажання ОСОБА_2 використати надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_2 на повторному медичному огляді не наполягав.

Крім цього, на доданому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_2 на запитання поліцейського «Ви щось вживали?» відповів «пиво одне, десь дві три години тому».

Згідно рапорта ст.інспектора СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В. від 8 вересня 2023 року, останній доповідає, що перебуваючи в ГШР 08.09.2023 року о 01:18 год. спільно з поліцейським СРПП відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, ст. сержантом поліції Гондорчин В., під час патрулювання в с. М.Березний, вул. Центральна, було помічено автомобіль марки Дейво Ланос, д/н НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР. Після чого за допомогою світлових маячків та звукової сирени на службовому автомобілі даний автомобіль було зупинено для перевірки. Водієм вказаного автомобіля був громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 . Під час спілкування із громадянином ОСОБА_2 в останнього було помітно ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Громадянину ОСОБА_2 запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події за допомогою спеціального приладу ALCOTEST DRAGER 6810. На вказане прохання, громадянин ОСОБА_2 добровільно погодився, проба позитивна 0,84 проміле, тест № 5151. По відношенні до громадянина ОСОБА_2 було винесено постанову за ст.126 ч.2 КУпАП, складено адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Гондорчин В.О., за результатами проведеного огляду ОСОБА_2 , підтверджується, що огляд ОСОБА_2 було проведено у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, огляд проводився за допомогою «Драгер» 6810, результат огляду 0,84%.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №710332 від 08.09.2023 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за обставин, що мали місце 8 вересня 2023 року о 01 год. 18 хв., останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Довідкою до адміністративного протоколу ААД №340854 від 08.09.2023 року, підтверджено факт, що відповідно до бази ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , володіє посвідченням водія серії НОМЕР_2 видане 20.05.2021 року, термін дії якого закінчився 10.03.2023 року. Вказана обставина також стверджується фото таблицею документів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також винуватість ОСОБА_2 підтверджується даними відеозаписів на оптичному диску, що долучений до матеріалів справи, на яких зафіксовані обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №340854 від 8 вересня 2023 року.

Суд дослідив відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, підстави для визнання недопустимим доказом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських відсутні, такі відповідають вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, згідно якої, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не є підставою для визнання таких недопустимими доказами в справі, оскільки на наявних відеозаписах чітко зафіксовано обставини події, проходження ОСОБА_2 . освідування на місці зупинки транспортного засобу, результати такого, і підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає.

На відеозаписах, що містяться на оптичному диску відображена подія, яка мала місце 8 вересня 2023 року, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських у хронологічній послідовності. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до зупиненого автомобіля марки «Дейво Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме не освітлювався задній номерний знак, про що водієві було повідомлено, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , при спілкуванні з водієм ОСОБА_2 , в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейських пройти освідування на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_2 погодився, результати освідування також зафіксовані на відеозаписі. Досліджені судом відеозаписи інформативні, позбавлені упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_2 та поліцейських на момент освідування та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 8 вересня 2023 року під час складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Що стосується доводів захисника Цуга Ю.Ю. про те, що матеріалами справи не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, відтак не доведено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, такі суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами справи, у тому числі копією постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також відеозаписом з місця події, відповідно до якого ОСОБА_2 зафіксований за кермом автомобіля, при спілкуванні з поліцейськими не оспорював факту керування ним транспортним засобом, а навпаки визнав, що вдруге за той день був зупинений працівниками поліції, при цьому не заперечуючи факту вживання перед тим алкогольних напоїв, а в подальшому в ході розмови на запитання поліцейського: чому зупинився - відповів, що так захотів.

За наведених обставин, твердження захисту про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, оскільки з бодікамер працівників поліції не вбачається рух автомобіля, суд вважає необгрунтованими. У підтвердження цих доводів сторона захисту, маючи достатньо часу та можливості, не здобула і не надала суду будь-які докази. Суд також звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та неповідомлення про причини зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 , оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , обставини того, чи порушував ОСОБА_2 . Правила дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, що стало наслідком його зупинки працівниками поліції, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем та передачі його для керування іншій особі, суд відхиляє як такі, що спростовуються даними відеозапису, з якого вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_2 про неможливість продовжувати керування транспортним засобом, його відсторонення від керування, паркування авто на узбіччі та необхідності забезпечення тверезого водія для транспортування авто.

Також не заслуговують на увагу покликання захисника про те, що працівниками поліції було допущено істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку проведення процедури освідування на стан алкогольного сп`яніння, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_2 не погодився з результатами освідування на місці зупинки автомобіля, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.09.023 не містить підпису ОСОБА_2 , суд розцінює критично, оскільки дослідивши наявні у матеріалах справи докази та відеозапис, не убачає жодних підстав для визнання цих доводів слушними, так як на їх підтвердження відсутні будь-які докази. Так, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не висловлював жодних заперечень чи незгоди з результатами огляду, крім того не наполягав на проходженні повторного огляду у закладі охорони здоров`я, з результатами освідування його було ознайомлено відразу, результат він не заперечував, натомість підтвердив, що вжив алкоголь.

Щодо посилання захисника на те, що під час проведення його огляду було використано мундштук, який не був запакований, то таке слід визнати необґрунтованим, оскільки ОСОБА_2 результати освідування не заперечував, з такими погодився, незгоди щодо порядку проведення освідування не висловлював. Огляд водія ОСОБА_2 , за його згоди, проводився за допомогою приладу Драгер, за наслідками якого встановлено факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,84 % проміле, що більше ніж у чотири рази перевищує допустиму норму. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння і виявляв бажання пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Рапорт, як і протокол, складені уповноваженою службовою особою і її дії, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися. ОСОБА_2 не звертався зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування його доводів з приводу незгоди з відомостями рапорту та протоколу. А тому, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та в рапорті.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи та досліджених доказів судом встановлено, що 8 версеня 2023 року о 01-ій годині 18 хвилин ОСОБА_2 в с.Малий Березний, вул.Центральна керував транспортним засобом марки «Дейво Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, відхиляються суддею і решта доводів захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою та спростовують доводи захисника, наведені останнім у письмових запереченнях на протокол.

Аналіз наявних доказів у їх сукупності дає можливість встановити, що огляд на стан сп`яніння проходив саме ОСОБА_2 , після його проходження ОСОБА_2 було повідомлено результат 0.84 % проміле; за наслідками огляду складено протокол у справі про адміністративне правопорушення; до протоколу долучені докази, відповідно до яких за наслідками проведеного огляду встановлено перебування ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи сторони захисту судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, суд вважає за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст.23 КУпАП.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_2 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.