Справа № 289/1437/24
Номер провадження 3/289/971/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

- за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 21.06.2024 року серії ААД № 696010, серії ААД № 696011:

25 травня 2024 року о 22 годині 35 хвилин, на автодорозі М 07 Київ-Ковель, ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.4 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

25 травня 2024 року о 22 годині 35 хвилин, на автодорозі М 07 Київ-Ковель, ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 ПДР України та при цьому не мав посвідчення водія відповідної категорії (не отримував). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом були вжиті заходи для забезпечення права останнього на участь у судовому засіданні, його відсутність як порушника, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. Тому, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколі події, з яких вбачається, що таку відео фіксацію здійснено 21.06.2024 року, при цьому, відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вказана подія мала місце 25.05.2024 року.

Разом з тим, на вказаному відеозиписі не видно, а ні працівника поліції, який начебто складає адміністративний протокол, а ні особи відносно якої складається даний протокол, видно лише панель невстановленого транспортного засобу та чути невстановлений чоловічий голос.

Водночас, під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що ні факту зупинки, ні факту керування вказаним транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 на відеозаписах, що долучено до справи, не зафіксовано.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту зупинки та керування останнім транспортним засобом, матеріали справи не містять.

На підставі вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, вказані протоколи судом поверталися для належного оформлення. Однак вказані в постанові недоліки усунені не були.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з приписами ч. ч. 2-4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені положення законодавства вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення повинен складатися у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а у випадку якщо така особа є неповнолітньою, то за участі законного представника неповнолітнього.

Тому, наявні в матеріалах зазначеного адміністративного правопорушення докази, суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до змісту зазначених протоколів встановлено, що їх складено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема у порушення вимог ст. 256 КУпАП протокол не підписаний зазначеною особою та в ньому відсутній запис про відмову від підписання протоколу, натомість у розділі "підпис особи, яка притягається до відповідальності" вказано "не з`явився". Також відсутній підпис про підтвердження роз`яснення особі прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, та розписка особи на підтвердження вручення примірника протоколу або запис про відмову від його отримання.

Разом з тим в матеріалах справи містяться повідомлення про запрошення особи до підрозділу патрульної поліції, однак відсутні належні підтвердження про направлення та вручення ОСОБА_1 вказаних запрошень.

Зазначені обставини вказують на грубе порушення ст. 254, 256 КУпАП під час складання протоколу, що унеможливлює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки вказаних правопорушень, а так саме по собі складання протоколу, за відсутності інших достовірних та допустимих доказів, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження його винуватості, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, окрім складених протоколів в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 126, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК