Провадження № 3/679/128/2024
Справа № 679/99/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний Ігор Григорович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 ), який не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2024 року о 12:50 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 7 по вул. Шевченка м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України керував автомобілем «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, вчинивши такі дії повторно протягом року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань не надав. З огляду на приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому суддя взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, а також наступних постановах Верховного Суду: від 27.11.2019 у справі № 913/879/17; від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19; від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б; від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17; від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20; від 20.04.2021 у справі № 826/12038/17).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

За диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується наступними дослідженими суддею доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 167399 від 07.01.2024 (а.с. 3);

- постановою серії ЕАР № 5948638 від 27.09.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн за те, що останній 27.09.2022 о 17:29 год., будучи позбавленим права керування транспортним засобами, керував автомобілем «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Енергетиків м. Нетішин (а.с. 4);

- постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 126 ч. 5, 173 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. У постанові зокрема вказано, що 10.03.2023 о 19:25 год., 15.03.2023 о 09:52 год. та 22.03.2023 о 10:08 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобами. У вказаній постанові також зазначається, що постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.05.2022 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, та накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 5-6);

- відеозаписами, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером НОМЕР_2 (а.с. 7).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують чи ставлять під сумнів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що зазначаються у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому із досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що на них зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, який був зупинений працівниками поліції.

Таким чином, суддя вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що полягає у повторному протягом року вчиненні ним порушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме повторному протягом року керуванні транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність пом?якшуючих чи обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 за постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02.06.2023 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Також суддя враховує, що відповідно до роз?яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2015, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Разом із цим відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 23.10.1995 у справі «Шмауцер проти Австрії» зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ від 23.09.1998 у справі «Маліге проти Франції»).

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

У свою чергу, Об?єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 виклала правовий висновок стосовно можливості позбавлення права керування транспортними засобами осіб, які не мають посвідчення водія, в якому вказала, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей, і полягає у забороні керувати транспортними засобами. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом. З огляду на це суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а не позбавлення посвідчення водія, яке до того ж є безальтернативним, з огляду на що (та з урахуванням відповідного правового висновку Верховного Суду) суддя не вбачає підстав накладати в даному випадку адміністративне стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, незважаючи на те, що раніше ОСОБА_1 вже був позбавлений такого права.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-9, 23, 24, 27, 30, 33-35, 401, 126, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, в дохід держави (номер рахунку отримувача (IBAN) UA0022001; отримувач коштів ГУК у Хмельницькій області /Хмельницька обл./ 21081300; код банку отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300)із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн (шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в добровільному порядку в п`ятнадцятиденний строк із дня вручення копії постанови сума штрафу буде стягнута в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. У разі її оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Безкровний