Справа № 729/1285/24
3/729/740/24 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарки Величко К.Р., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч.1 ст. 130 КУпАП,
за ч.2 ст. 130 КУпАП,-
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду адмінпротоколу повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 12).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд звертає увагу на те, що про судове засідання ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, не повідомив суд причини неявки та не надав заяви про відкладення судового засідання на іншу дату.
Вказане свідчить про небажання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з`явитися в судове засідання.
Суд розцінює таку поведінку особи, стосовно якої складено протокол як зловживання своїм процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України) .
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом ( ст. 7 КУпАП ).
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 800072 від 23.07.2024, складеним поліцейським СРПП ВП №2 (м.Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_2 , у відповідності до якого ОСОБА_1 повторно протягом року 23.07.2024 о 10 год. 26 хв. в м.Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області по вул. Михайлівській, 64 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції були занесені до протоколу ті ознаки наркотичного сп`яніння останнього, які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду в даному випадку не було.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Відповідно до пункту 3, 4 розділу І, пункту 12 розділу II даної Інструкції,ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як видно із матеріалів справи, після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (нереагування зіниць очей на світло), у відповідності до вимог Інструкції поліцейським СРПП ВП№2 (м.Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області було складене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння до медичного закладу. У зв`язку з відмовою водія в направленні зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння (а.с. 4).
Пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння працівники поліції виконали вимоги вищезазначеної інструкції, послідовність їх дій відповідає нормам закону.
Вищезазначене також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, в якому відображена хронологія подій 23.07.2024.
На відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`янніння. ОСОБА_1 повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився та свідомо відмовився від проходження огляду в медичному закладі, після чого працівниками поліції був складений адміністративний протокол.
Відеозапис узгоджується як з письмовими документами адміністративного матеріалу. Таким чином, підстави піддавати сумніву зміст даного доказу відсутні.
Враховуючи викладене вище, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», вважає, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, а також про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, так як автомобіль, яким керував ОСОБА_1 останньому не належить.
Згідно постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік. На час розгляду справи про адмінправопорушення невідбута частина покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами складає 2 місяці.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою суду від 09 жовтня 2023 року та остаточно призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки 2 місяці.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 30, 33, ч.2 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки приєднати невідбуту частину стягнення згідно постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі несплати штрафу у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко