Справа № 461/798/24 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1233/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Уманця Андрія Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 70 % вартості товару в сумі, що становить 114845,54 грн., без конфіскації товарів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

За постановою суду, в період з 17.06.2022 по 19.08.2022 через пункт пропуску «Медика- Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України, в якості гуманітарної допомоги, три транспортних засобів марки: «FIAT STILO», номер кузова НОМЕР_1 , 17.06.2022; «KIA MOTOR», номер кузова НОМЕР_2 , 19.08.2022; «LAND ROVER FREELANDER» номер кузова НОМЕР_3 , 19.08.2022. До митного контролю громадянка подавала декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та листи-звернення командира військової частини НОМЕР_4 на ім`я начальника Львівської військової адміністрації та в.о. начальника Львівської митниці. Відповідно до поданих декларацій перелічені транспортні засоби переміщувалися на адресу військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), як гуманітарна допомога. Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою заповнено та підписано громадянкою ОСОБА_1 . Військова частина НОМЕР_4 листом від 20.04.2023 № 1341, який скеровано на адресу Львівської митниці листом Держмитслужби від 04.05.2023 № 20/20-02-01/7/472 (вх. Львівської митниці від 04.05.2023 № 19699/4-20), надала інформацію про отримання військовою частиною НОМЕР_4 товарів гуманітарної допомоги, що перетнули кордон України у період з 25.05.2022 по 30.12.2022. Відповідно до цього листа гуманітарна допомога транспортні засоби, які були ввезені громадянкою ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_4 не отримано. Листом від 10.08.2013 № 2702 командир військової частини НОМЕР_4 повідомив Львівську митницю, що листи-звернення командира військової частини НОМЕР_4 , які подавала до митного контролю громадянка ОСОБА_1 , не видавалися і транспортні засоби військовій частині не передавалися. Відповідно до службових записок управління адміністрування митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці від 12.09.2023 № 7.4-15/41/3128 та від 03.01.2024 № 7.4-15-02/517 вартість транспортних засобів: «FIAT STILO», номер кузова НОМЕР_1 , становить 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 17.06.2022 відповідає сумі 15 194,25 гривень; «KIA MOTOR», номер кузова НОМЕР_2 , становить 1300 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 19.08.2022 відповідає сумі 48 383,01 гривень; «LAND ROVER FREELANDER» номер кузова НОМЕР_3 , становить 2700 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 19.08.2022 відповідає сумі 100 487,79 гривень. Загальна вартість транспортних засобів становить 164 065.05 гривень.

Громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а також його характеру (під виглядом гуманітарної допомоги переміщувався зовнішньоекономічний товар). Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Уманець А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року, оскаржувану постанову скасувати, а справу відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Звертає увагу на те, що згідно досліджених матеріалів справи днем виявлення правопорушення слід вважати надходження листа-інформації від Державної Митної Служби України на адресу Львівської митниці лист № 20/20-02-01/7/472 від 04.05.2023 (вх. Львівської митниці лист від 04.05.2023 № 19699/4-200), після чого уповноважений орган зобов`язаний був невідкладно скласти протокол за встановленою законом формою та зібрати в розумні строки необхідні докази.

Вважає, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, тобто не пізніше 04.11.2023. Протокол було складено лише 16.01.2024, а матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 25.01.2024, що підтверджується відмітками вхідної дати на супровідних листах та протоколами автоматизованого розподілу судових справ між суддями, тобто після спливу строку для накладення адміністративного стягнення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково, така отримана адвокатом електронною поштою лише 30.07.2024, що підтверджується супровідним листом Галицького районного суду м. Львова від 30.07.2024, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник адвокат Уманець А.І. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, натомість адвокат Уманець А.І. подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та її захисника.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0041/20900/23 від 16.01.2024 року; копією декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою ОСОБА_1 ; листом Львівської митниці №7.4/20-02/8.2/18449 від 21.07.2023 року, копією листа військової частини № НОМЕР_6 від 10.08.2023, доповідною запискою, службовою запискою, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення митних правил.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, зокрема, з них вбачається факт вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для його переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та його характеру.

Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України щодо його змісту.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, в період з 17.06.2022 по 19.08.2022 через пункт пропуску «Медика- Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України, в якості гуманітарної допомоги, три транспортних засобів марки: «FIAT STILO», номер кузова НОМЕР_1 , 17.06.2022; «KIA MOTOR», номер кузова НОМЕР_2 , 19.08.2022; «LAND ROVER FREELANDER» номер кузова НОМЕР_3 , 19.08.2022. До митного контролю громадянка подавала декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та листи-звернення командира військової частини НОМЕР_4 на ім`я начальника Львівської військової адміністрації та в.о. начальника Львівської митниці. Відповідно до поданих декларацій перелічені транспортні засоби переміщувалися на адресу військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), як гуманітарна допомога. Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою заповнено та підписано громадянкою ОСОБА_1 .

Однак, Військова частина НОМЕР_4 листом від 20.04.2023 № 1341, який скеровано на адресу Львівської митниці листом Держмитслужби від 04.05.2023 № 20/20-02-01/7/472 (вх. Львівської митниці від 04.05.2023 № 19699/4-20), надала інформацію про отримання військовою частиною НОМЕР_4 товарів гуманітарної допомоги, що перетнули кордон України у період з 25.05.2022 по 30.12.2022. Відповідно до цього листа гуманітарна допомога транспортні засоби, які були ввезені громадянкою ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_4 не отримано.

Окрім цього, листом від 10.08.2023 № 2702 командир військової частини НОМЕР_4 повідомив Львівську митницю, що листи-звернення командира військової частини НОМЕР_4 , які подавала до митного контролю громадянка ОСОБА_1 , не видавалися і транспортні засоби військовій частині не передавалися.

Відповідно до службових записок управління адміністрування митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці від 12.09.2023 № 7.4-15/41/3128 та від 03.01.2024 № 7.4-15-02/517 вартість транспортних засобів: «FIAT STILO», номер кузова НОМЕР_1 , становить 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 17.06.2022 відповідає сумі 15 194,25 гривень; «KIA MOTOR», номер кузова НОМЕР_2 , становить 1300 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 19.08.2022 відповідає сумі 48 383,01 гривень; «LAND ROVER FREELANDER» номер кузова НОМЕР_3 , становить 2700 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 19.08.2022 відповідає сумі 100 487,79 гривень. Загальна вартість транспортних засобів становить 164 065.05 гривень.

З метою з`ясування обставин ввезення вказаного товару на митну територію України Львівською митницею листами від 22.06.2023 № 7.4/20-02/10/15612 та від 27.12.2023 № 7.4/20-03/10/33506 здійснено виклик ОСОБА_1 для надання пояснень стосовно цих обставин, однак ОСОБА_1 у вказані терміни не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

Вказані обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки остання подала митному органу документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та його характеру, з огляду на той факт, що військовою частиною НОМЕР_4 , яка була отримувачем гуманітарної допомоги, не підтверджено отримання та облікування вказаної гуманітарної допомоги.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 1 ст. 467 МК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки як слідує з листа від 10.08.2023 № 2702 командира військової частини НОМЕР_4 , який повідомив Львівську митницю, що листи-звернення командира військової частини НОМЕР_4 , які подавала до митного контролю громадянка ОСОБА_1 , не видавалися і транспортні засоби військовій частині не передавалися, був отриманий Львівською митницею 14.08.2023, а відтак визначений ч. 1 ст. 467 МК України шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не закінчився.

Твердження захисника про незаконність судового рішення апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст. 483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та закриття провадження у даній справі.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити адвокату Уманцю Андрію Ігоровичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Уманця Андрія Ігоровича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк