ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 615/1565/24 Головуючий 1 інстанції: Левченко А.М.
Провадження №: 33/818/1538/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , без участі його захисника Турчак М.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Валківського районного суду Харківської області від 21 08 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 2400 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`яти) років та без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2024 року о 23 год. 03 хв. ОСОБА_2 в Харківській області по автодорозі М03, 430 км керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 910455.

01.08.2024 року о 23 год 03 хв ОСОБА_2 в Харківській області по автодорозі М03, 430 км, керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 910456.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення не надав.

На думку суду першої інстанції, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових та відеодоказів доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- змістом протоколів про адміністративне правопорушення від 01.08.2024 року серії ААД № 910455, від 02.08.2024 року серії ААД №910456;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду в КНП «Валківська ЦРЛ»;

- рапортом інспектора роти 5 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП від 02.08.2024 року;

- відеозаписом подій від 01.08.2024 року, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого в ході розмови працівник поліції повідомляє ОСОБА_2 про наявність ознак наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_2 спочатку погодився, а потім передумав та відмовився. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після чого на відеозаписі зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 ;

- постановою серії ЕНА № 2065245 від 03.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., а саме 03.05.2024 року близько 23:15:59 год. в смт. Пісочин, Шосе Полтавське, 202/1, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Nexia, д.н.з НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Відомостей про адміністративне або судове оскарження постанови серії ЕНА № 2065245 від 03.05.2024 року матеріали справи не містять;

- довідкою про повторність інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Кірічек О.;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Кірічек О., згідно якої ОСОБА_2 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04.06.2022 року;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Кірічек О., згідно якої транспортний засіб Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить БО «БФ МИ ОБ`ЄДНАЛИСЬ ДОПОМАГАТИ».

Таким чином, суд визнав ОСОБА_2 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП та вимог ч.5 ст.126 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Турчак М.В. подала апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Валківського районного суду Харківської області від 21 08 2024 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам закону.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції порушив право на захист учасників та розглянув справу за відсутності захисника та особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Додатково було подано клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явився, жодних заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи з поважних причин до початку судового засідання не надав.

Захисник Турчак М.В. в судове засідання не з`явилася, жодних заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи з поважних причин до початку судового засідання не надала, до канцелярії Харківського апеляційного суду надала доповнену апеляційну скаргу суть якої зводиться до того, що працівники поліції спровокували водія ОСОБА_2 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння та взагалі працівники поліції не були уповноважені проводити огляд, адже ОСОБА_2 є військовослужбовцем й діяв в стані крайньої необхідності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважати пропущений строк таким, що пропущений із поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд завчасно повідомляв учасників справи про дату, час і місце судового засідання. При розгляді справ даної категорії явка учасників при апеляційному перегляді не є обов`язковою.

У відповідності до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції прийнято рішення про розгляд справи за відсутності правопорушника та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 910455 та серії ААД №910456 01.08.2024 року о 23 год. 03 хв. ОСОБА_2 в Харківській області по автодорозі М03, 430 км керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, та 01.08.2024 року о 23 год 03 хв ОСОБА_2 в Харківській області по автодорозі М03, 430 км, керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги 2.1. «а» ПДР України.

При дослідженні відеозапису, що долучений до матеріалів справи суд апеляційної інстанції вбачає факт керування ОСОБА_2 транспортного засобу Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того на фрагменті відеозапису на 23 год 06 хв 40 сек водій ОСОБА_2 зазначає працівникам поліції, що керує без посвідчення водія, а на фрагменті відеозапису на 23 год 34 хв 00 сек водій ОСОБА_2 зазначає, що вживав наркотичні засоби та прохає працівників поліції не казати його дівчині, що перебувала в автомобілі. Додатково на фрагменті відеозапису на 23 год 34 хв 30 сек водій ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд ставиться критично до пояснень захисника Турчак М.В. щодо того, що працівники поліції не були уповноважені проводити огляд на стан сп`яніння, адже ОСОБА_2 є військовослужбовцем й діяв в стані крайньої необхідності, зважаючи на наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 керував ТЗ на дорозі загального користування та позиціонував себе водієм, тому неухильно повинен виконувати вимоги та приписи ПДР та законодавства України, а значить при порушенні вимог ПДР несе відповідальність на загальних підставах. Крім того суд апеляційної інстанції не вбачає в діях ОСОБА_2 стану крайньої необхідності та виконання бойового наказу командира, адже в момент зупинки перебував у салоні із дівчиною та жодних зауважень працівникам поліції щодо виконання наказу не зазначив.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість).

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, - проводиться лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Із поданої доповненої апеляційної скарги не наведено жодного аргументу на спростування вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.156 КУпАП, що на думку суду першої інстанції свідчить про згоду із вчиненим правопорушенням.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративні правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.5 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дані правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкості ймовірних наслідків

Суд апеляційної інстанції погоджується із думкою суду першої інстанції, який наклав на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від «21» 08 2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило