ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/499/24 Справа № 187/2329/23 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на насосній станції №16, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Кузьмін Є.О. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що :

- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, який вже тривалий час стояв припаркований на його подвір`ї, працівники поліції під час руху його не зупиняли;

- відеозапис не є безперервним та на ньому відсутній момент виявлення руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ;

- суд невірно трактував пояснення ОСОБА_1 , вказавши у постанові, що він підтвердив керування автомобілем, хоча останній в судовому засіданні заперечував цей факт.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Так, адвокат Кузьмін Є.О., який на підставі договору про надання правової допомоги №19/01-24 від 19.01.2024 року надає юридичні послуги ОСОБА_1 та здійснює представництво інтересів останнього в Дніпровському апеляційному суді, подав в його інтересах апеляційну скаргу на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року.

Будучи повідомленим належним чином про місце та час розгляду справи, захисник Кузьмін Є.О. 19 лютого 2024 року до суду апеляційної інстанції не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання апеляційному суду не надав, клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило, а тому з урахуванням наведеного, а також того, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і його захисника, не є обов`язковою, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності адвоката Кузьміна Є.О. та його довірителя.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 299792; рапортом поліцейського СРПП ВП № 10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Могилою А.С.; відеодзаписом з боді камер працівників поліції.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б їх спростовували.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №299792, 21.11.2023 року о 16-20 год. в с. Чаплинка по вул. Широка Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, або на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер», відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, є необґрунтованими та спростовуються рапортом поліцейського СРПП ВП № 10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Могилою А.С. про зупинку автомобіля Chevrolet Aveo, д/н НОМЕР_1 , водій якого користувався телефоном, тримаючи у руках. При перевірці документів від водія ОСОБА_1 було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився під відеозапис.

Також вищезазначені обставини цілком підтверджуються і наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді камер поліцейських. З цього відео вбачається, що поліцейські слідували за транспортним засобом ОСОБА_1 із включеними проблисковими маячками. Правопорушник не заперечує, що вживав спиртні напої напередодні, а сьогодні в нього є перегар. Спочатку заперечував факт керування, але потім підтвердив цей факт, зазначивши, що він приїхав, щоб підкинути дров у пічку для для обігріву того, що там вирощується, та почав пропонувати поліцейським неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень за вирішення питання на місці, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані на даному відеозаписі й докази, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинення транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Відсутність в даному випадку безперервності відеозапису жодним чином не спростовує доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано необхідні складові об`єктивної сторони правопорушення, а саме факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення. До того ж, посилання апелянта на те, що суд невірно трактував пояснення ОСОБА_1 , вказавши у постанові, що він підтвердив керування автомобілем, хоча останній в судовому засіданні заперечував цей факт, є безпідставними, оскільки жодним чином не підтверджуються матеріалами справи, і в апеляційного суду немає підстав піддавати сумніву оскаржувану постанову суду першої інстанції.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов цілком вірного та обгрунтованого висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення на підставі зібраних доказів, що містяться у матеріалах справи.

Також судом обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Оскільки сама по собі відмова водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння становить самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, а постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко