Номер провадження 3/754/5798/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2024 року м.Київ

суддя Деснянського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович, за участю секретаря судового засідання Скляренко А.М., прокурора Ониськів А.М., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, виконуючого обов`язки директора КП «Зеніт», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, які об`єднані у єдине провадження для їх спільного розгляду, із присвоєнням об`єднаній справі №754/15336/24 (провадження № 3/754/5798/24).

За наслідками судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Комунального підприємства «Зеніт» (далі за текстом - КП «Зеніт»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII(далі за текстом - ЗУ №1700-VII) будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника (Деснянську районну в м. Києві Державну адміністрацію) про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо преміювання працівників, у тому числі особисто себе, як заступника директора у розмірі 25% від посадового окладу та перебуваючи у стані реального конфлікту інтересів вчинив дії шляхом особистого підписання наказу №02 від 20.03.2024, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

(протоколи №918 та №919, відповідно)

Крім того, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Комунального підприємства «Зеніт» (далі за текстом - КП «Зеніт»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII(далі за текстом - ЗУ №1700-VII) будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника (Деснянську районну в м. Києві Державну адміністрацію) про наявність нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо преміювання працівників, у тому числі особисто себе, як заступника директора у розмірі 100% від посадового окладу та перебуваючи у стані реального конфлікту інтересів вчинив дії шляхом особистого підписання наказу №05 від 25.03.2024, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

(протоколи №920 та №921, відповідно)

Крім того, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Комунального підприємства «Зеніт» (далі за текстом - КП «Зеніт»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII(далі за текстом - ЗУ №1700-VII) будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання своїх службових повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника (Деснянську районну в м. Києві Державну адміністрацію) про наявність нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо преміювання працівників, у тому числі особисто себе, як заступника директора у розмірі 100% від посадового окладу та перебуваючи у стані реального конфлікту інтересів вчинив дії шляхом особистого підписання наказу №14 від 25.06.2024, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

(протоколи №916 та №917, відповідно)

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованих адміністративних правопорушеннях визнав в повному обсязі та зазначив, що вказані правопорушення вчинив через невірне трактування вимог законодавство щодо запобігання корупції.

Прокурор Ониськів А.М. в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, заслухавши доводи прокурора Ониськіва А.М. , особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наступне.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст.172-7 КУпАП визначено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, є адміністративними правопорушенням, пов`язаними з корупцією.

Згідно з п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як посадова особа юридичної особи публічного права є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах.

Положеннями ст.41 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора КП «Зеніт», не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність реального конфлікту інтересів та неодноразово приймав рішення, а також вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: при ухваленні наказів про преміювання працівників КП «Зеніт», в тому числі себе особисто.

Водночас, про наявність реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 у встановленому законом порядку Деснянську районну м. Києві Державну адміністрацію, а також Національне агентство з питань запобігання корупції не повідомив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП визначено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачено, що вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, враховуючи, що санкція ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція ч.1 ст.172-7 цього Кодексу, тому на підставі ч.2 ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 , необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 слід визнати щире каяття, та сприяння правоохоронним органам у доведенні правопорушення. Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33, 172-7, 247, 252, 280, 283-285, 287-291КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання постановою законної сили.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Соловйов