П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці ДФС України, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як фізична особа підприємець; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.08.2018 року, орган, що видав 2120, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , за ч.3 ст. 471 Митного кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Громадянин України ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «AUDI», моделі «Q5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , прямуючи 26.09.2024 року о 15 год. 06 хв. в Україну через митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці, обравши порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор», не задекларував митному органу про товар, що підпадає під встановлені законодавством обмеження, а саме: книгу коричневого кольору «Церковний збірник», 1906 року видання, в кількості 1 штука, вартістю 2500,00 грн.

Отже, громадянин України ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 471 МК України, а саме: не заявив митному органу про переміщувані ним через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.

Пояснення осіб в судовому засіданні.

Представник Закарпатської митниці ДФС у судовому засіданні просив притягнути громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті, з конфіскацією книги.

Громадянин України ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 471 МК України, встановлено відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно примітки до ст. 471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»)».

Відповідно до ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст.366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно ч. 1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.1 ст.197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України.

Відповідно до ч.4 ст.197 МК України пропуск на митну територію України та/або випуск відповідно до заявленої мети на митній території України товарів, які за кодом згідно з УКТЗЕД та описом можуть належати, але за своїми характеристиками та фізико-хімічними властивостями не належать до: культурних цінностей; наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до ввезення та застосування на території України; товарів військового призначення чи товарів подвійного використання; небезпечних відходів; агрохімікатів та пестицидів, що підлягають державній реєстрації; об`єктів, торгівля якими підпадає під регулювання Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення; генетично модифікованих організмів або продукції, виробленої із застосуванням генетично модифікованих організмів; таких, що містять озоноруйнівні речовини, здійснюються митними органами на підставі заявидекларанта або уповноваженої ним особи про незастосування до таких товарів встановлених відповідними законами заборон та/або обмежень.

Зазначена в абзаці першому цієї частини заява вноситься декларантом або уповноваженою ним особою до митної декларації у вигляді коду, визначеного центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Згідно ч.5 ст.374 МК України культурні цінності за кодами 9701 21 00 00, 9701 22 00 00, 9701 29 00 00, 9701 91 00 00, 9701 92 00 00, 9701 99 00 00, 9702 10 00 00, 9702 90 00 00, 9703 10 00 00, 9703 90 00 00, 9704 00 00 00, 9705 10 00 00, 9705 21 00 00, 9705 22 00 00, 9705 29 00 00, 9705 31 00 00, 9705 39 00 00, 9706 10 00 00, 9706 90 00 00 згідно зУКТ ЗЕД, виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для підприємств.

В даному випадку мають місце обмеження, встановлені Інструкцією «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258.

Відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002року №258 (п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України) свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються в установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва.

Як вбачається з матеріалів справи, книга коричневого кольору «Церковний збірник» видана в 1906 році.

З вказаного вбачається, що при вивезенні книги коричневого кольору «Церковний збірник» діють встановлені законодавством обмеження, а тому її недекларування при перетині державного кордону свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина громадянина України ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується протоколом №0653/30500/24 від 26.09.2024, наявними в матеріалах справи поясненнями громадянина України ОСОБА_1 від 26.09.2024, доповідною запискою інспектора митниці, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної покладі та багажу від 26.09.2024, висновком експерта №ЕД-19/07-24/

10889-МЗ від 07.11.2024 року.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України, тобто останній не задекларував товари (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.3 ст.471 МК України передбачає накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів або без такої.

Вирішуючи питання щодо конфіскації товарів, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конституційний Суд України у рішенні № 3-р(II)/2021 від 21 липня 2021 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень абзацу другого статті 471 Митного кодексу України № 3-261/2019(5915/19) зазначає, що право власності не є абсолютним і його здійснення має певні конституційно-правові межі. Конституція України допускає конфіскацію майна як обмеження права власності, зокрема, що може застосовуватися виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Однак можливість такого обмеження і його характер мають бути визначені законом не свавільно, а відповідно до Конституції України, у тому числі до встановленого нею принципу верховенства права і його вимоги - принципу домірності (пропорційності). Обмеження права власності у вигляді конфіскації майна має бути обумовлене захистом конституційного правопорядку, прав, свобод та гідності людини і громадянина, інтересів суспільства, держави, бути належним та необхідним заходом для досягнення такої легітимної мети, а також забезпечувати справедливий баланс між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, не допускаючи надмірного впливу на адресатів, стосовно яких спрямоване зазначене обмеження (абз.11 п. 2.1 рішення).

Зазначене Рішення Конституційного Суду стало підставою для внесення змін до статті 471 МК України згідно із Законом України від 16 лютого 2022 року № 2058-ІХ, проте в ньому визначені критерії, які підлягають врахуванню судом при застосуванні додаткового стягнення у виді конфіскації товарів, а саме: 1) правомірність джерела їх походження та мета подальшого використання; 2) форма вини особи та 3) негативний вплив такої конфіскації на її майнове становище.

Врахування цих обставин має значення для належної індивідуалізації стягнення, оскільки безпосередніми об`єктами порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 471 МК України можуть бути як абсолютно заборонені до ввезення/вивезення товари, так і товари, ввезення/вивезення яких обмежується відповідно до законодавства.

Із матеріалів справи вбачається, що джерело походження переміщуваної ОСОБА_1 книги є правомірним, у поясненнях останній вказав, що книга належить йому, являється для нього релігійним оберегом, її переміщення здійснювалося без ознак приховування, вартість вказаної книги згідно висновку експерта, становить 2500,00 грн.

Таким чином, приходжу до висновку, що додаткове стягнення в даному конкретному випадку є непропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, оскільки очевидно покладатиме на нього індивідуальний надмірний тягар та в свою чергу порушуватиме положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини і майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах встановлених санкцією ч.3 ст.471 МК України, а саме: штраф у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації таких товарів.

Відповідно до п. 2 розділу 3 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів» № 731 від 15.06.2012 витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили постановою, винесеною у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику..

Враховуючи те, що особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України, та повернуто вилучений товар, з неї підлягають стягненню витрати за зберігання майна, розміщеного на власному складі митного органу з 26.09.2024 /71х0,46=32,66/, у розмірі 32,66 грн. (71 доба).

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому з ОСОБА_1 також належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що становить 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.471, ст. 527 МК України, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил за ч.3 ст.471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок), без конфіскації товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил №0653/30500/23 від 26.09.2024 року.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0653/30500/23 від 26.09.2024 року предмет, а саме: книгу коричневого кольору, «Церковний збірник», 1906 року видання, в кількості 1 штука, вартістю 2500,00 грн., - повернути громадянину України ОСОБА_1 .

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 на користь Закарпатської митниці витрати за зберігання майна, розміщеного на власному складі митного органу з 27.09.2024 року, у розмірі 32,66 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Олена ГОЛЯНА