Справа № 278/3233/23
Провадження №3/278/246/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 о 11 год. 50 хв. на а/д Житомир-Чернівці 5 км + 600 м, на блокпосту біля с.Тетерівка, Житомирського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volvo, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння з наступними ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 0,38 проміле алкоголю в крові. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Колупаєв В.В. в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку повідомлень у додаток «Viber» та телефонограмами про здійснення дзвінків захиснику секретарем, поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомили.

Щодо клопотання захисника про відкладення розгляду справи від 17.01.2024 суд вирішив наступне.

Так, з метою забезпечення ОСОБА_1 права на захист розгляд справи неодноразово відкладався. В подальшому за клопотаннями його захисника розгляд справи також неодноразово відкладався. Беручи до уваги зазначене, суд залишає клопотання захисника про відкладення розгляду справи від 17.01.2024 без задоволення, оскільки на думку суду адвокат Колупаєв В.В. недобросовісно користується своїми процесуальними правами та обов`язками, його процесуальна поведінка свідчить про те, що останній намагається затягнути розгляд справи.

Так, суд зазначає, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 130 КУпАП, на участь особи у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 130 КУпАП, не належить до цих випадків.

Суд враховує принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, в зв`язку з чим, в цілях не порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а також з огляду положення ст. 268 КУпАП, приходить до переконання, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Колупаєва В.В., які, на думку суду, навмисно намагаються затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 та його захисник жодним чином не були позбавлені можливості направити на адресу суду свої письмові пояснення та відповідні матеріали, в обґрунтування своєї правової позиції, яким судом було б надано належну правову оцінку при прийнятті рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського, суддя приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №463658 від 26.06.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; чеком з приладу Драгер, результат якого показав 0.38 проміле рівень алкоголю в крові, з результатом ОСОБА_1 погодився, про що засвідчив власним підписом; а також відеозаписом з боді-камери патрульного поліцейського.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує характер скоєного правопорушення та особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Інна ЗУБЧУК