ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6872/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту протоколу серії ВАВ № 585158 від 04.10.2024, ОСОБА_1 04.10.2024 приблизно о 03-50 год., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав нецензурно, погрожував, порушив дію тимчасового заборонного припису № 427912 від 03.10.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що між ним та дружиною виник конфлікт, вона викликала працівників поліції, які винесли щодо нього тимчасовий заборонний припис та вивели його з квартири на вулицю. Оскільки це було пізно вночі, він перебував у домашньому одязі та без документів, він повернувся до квартир, щоб забрати свої речі та документи, у зв`язку з чим дружина повторно викликала поліцію.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яке полягає, зокрема, в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Визначення форм домашнього насильства дано у статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідно до якої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відтак за змістом наведених правових норм суб`єктивна сторона адміністративно караного домашнього насильства характеризується тільки умисною виною.

За приписами статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази скоєння ОСОБА_1 домашнього насильства, суд дійшов до переконання про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 173-2, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Заставенко