Справа № 748/3255/24 Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М.
Провадження № 33/4823/928/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 13.07.2024 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Снов`янка, Чернігівського району Чернігівської області по вул. Сосновій, керував автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд формально підійшов до розгляду справи, не звернув увагу на допущені працівниками поліції порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначає, що на вимогу поліцейських він погодився пройти огляд та погоджуючись з результатом приладу «Драгер» підписав роздруківку з нього. Але не погоджувався з тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відмовився підписувати акт огляду. У такому разі працівники поліції мали б діяти відповідно до п. 7 Інструкції, яким передбачено проведення огляду у найближчій лікарні, куди у відповідності до п. 9 Інструкції, покладено обов`язок на поліцейського, доставити водія. Наявне в матеріалах справи направлення, виписане о 20:25 год. вже після продуття ним приладу Драгер, в якому зазначено, що особу у медзаклад доставив ст.інспектор ОСОБА_2 , тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час складання 20:27, що вказує на те, що його ніхто нікуди не доставляв. Вважає, що такі обставини спростовують висновок суду, що він не висловлював незгоду з результатом його огляду. Також вказує на невірний час правопорушення, вказаний судом у постанові.

Крім того, зазначає, що судом при накладенні стягнення не враховано пом`якшуючих обставин, зокрема наявність на його утриманні трьох дітей, двоє з яких неповнолітні.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 102022 від 13.07.2024 водій ОСОБА_1 13.07.2024 року о 19:58 год. в с. Снов`янка Чернігівського району Чернігівської області по вул. Сосновій, керував автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Drager 6820». Результат 0,58 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені в ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

З переглянутого відеозапису вбачається, що на камеру відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано рух автомобіля та його зупинку, водій з пасажиром змінили місця, після чого патрульний автомобіль під`їхав до вказаного автомобіля. Водієві ОСОБА_1 було роз`яснено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився, пройшов такий, результат показав 0,58 проміле. Жодних заперечень водій не висловлював, підписав результат тестування. В протоколі зазначив свою незгоду та відмовився підписувати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних закладів. Однак його незгода не була мотивована запереченням перебування у стані алкогольного сп`яніння, а виключно рекомендаціями пасажира автомобіля (дружини). Після оформлення матеріалів та відсторонення водія від подальшого керування з передачею автомобіля дружині, у водія було з`ясовано чи буде він отримувати направлення до закладу охорони здоров`я на випадок незгоди зі складеним протоколом, на що останній відмовився.

Даний відеозапис є безперервним, відтворює обставини події, які зафіксовані у протоколі та є предметом розгляду у даному судовому провадженні.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , результат - 5,58 проміле (а.с. 4).

Наявне в матеріалах справи направлення, в якому зазначено час 20:25 узгоджується з результатом пройденого тестування на місці (20:05) та переглянутим відеозаписом, відповідно до якого пропозиція ОСОБА_1 отримати направлення була після пройденого огляду на місці, з яким водій погодився та після складання матеріалів, поліцейськими було запропоновано у разі незгоди отримати направлення для самостійного звернення до закладу охорони здоров`я. Тому такий документ не викликає сумнівів і помилкове зазначення посади інспектора у графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив», жодним чином не свідчить про невідповідність дій працівників поліції викладеним у матеріалах обставинам.

Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису, водій не висловлював жодних заперечень з приводу оформлення матеріалів та результату тестування на місці і його відмова підписати акт огляду не була мотивована запереченням перебування у стані алкогольного сп`яніння, а виключно рекомендаціями пасажира автомобіля (дружини). Крім того, працівниками поліції було запропоновано отримати направлення для проходження огляду у закладі охорони здоров`я у разі незгоди.

Відтак апеляційний суд не вбачає підстав вважати вказані докази неналежними, а дії працівників поліції такими, що не відповідають Інструкції.

Місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Невірний час вчиненого правопорушення, зазначений судом у постанові є очевидною опискою, що не спростовує дійсного часу, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення, який у повній мірі узгоджується з відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Таким чином доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і яка є безальтернативною.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай