Справа № 702/759/24
Провадження № 3/702/414/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., з участю прокурора Блиндюка В.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мельника В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , працює медичним директором КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», є особою з інвалідністю 2 групи,

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

08.08.2024 до Монастирищенського районного суду Черкаської області з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області надійшли на розгляд складені 30.07.2024 щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення №461/2024, №463/2024, №465/2024 за ч.2 ст.172-7 КУпАП та протоколи про адміністративні правопорушення №462/2024, №464/2024, №466/2024 за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Прийнятою 08.08.2024 постановою справи про адміністративні правопорушення за вказаними протоколами об`єднані в одне провадження.

Призначений на 19.08.2024 розгляд справи відкладений за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності, у зв`язку з неявкою до суду її захисника ОСОБА_2 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №461/2024 від 30.07.2024 ОСОБА_1 , будучи на момент вчинення правопорушення директором Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказу №41-кл п.1 від 23.09.2022 «Про преміювання працівників», який стосувався у тому числі її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП (т.1 а.с.2-14).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №463/2024 від 30.07.2024 ОСОБА_1 , будучи на момент вчинення правопорушення директором Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказу №52-кл п.1 від 28.11.2022 «Про преміювання працівників», який стосувався у тому числі її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП (т.1 а.с.72-84).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №465/2024 від 30.07.2024 ОСОБА_1 , будучи на момент вчинення правопорушення директором Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказу №55-кл п.1 від 26.12.2022 «Про преміювання працівників», який стосувався у тому числі її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП (т.1 а.с.143-155).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №462/2024 від 30.07.2024 ОСОБА_1 , будучи на момент вчинення правопорушення директором Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказу №52-кл п.1 від 28.11.2022 «Про преміювання працівників», який стосувався у тому числі її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП (т.2 а.с.2-14).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №464/2024 від 30.07.2024 ОСОБА_1 , будучи на момент вчинення правопорушення директором Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказу №55-кл п.1 від 26.12.2022 «Про преміювання працівників», який стосувався у тому числі її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП (т.2 а.с.73-85).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №466/2024 від 30.07.2024 ОСОБА_1 , будучи на момент вчинення правопорушення директором Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказу №5-кл п.1 від 24.01.2023 «Про преміювання працівників», який стосувався у тому числі її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП (т.2 а.с.144-156).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права роз`яснені.

Даючи пояснення щодо викладених у протоколах обставин ОСОБА_1 вину свою у вчиненні правопорушень не визнала і пояснила, що її преміювання здійснювалась відповідно до розпоряджень міського голови, про конфлікт інтересів вона повідомляла міську раду після того, як підписувала накази про преміювання, правом відмовляти у виплаті премій працівникам вона була наділена, премії працівникам та її особисто були виплачені.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, адвокат Мельник В.В. вважає, що вина ОСОБА_1 відсутня, оскільки реального конфлікту інтересів в її діях не було, накази про преміювання працівників вона видавала на підставі рішень тарифікаційної комісії, а преміювання її, як директора лікарні, здійснювалось на підставі розпоряджень міського голови про погодження їй умов праці. Захисник стверджує, що у ОСОБА_1 дискреційних повноважень по її преміюванню не було, так як рішення про її преміювання приймав міський голова своїми розпорядженнями.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачений ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому просив визнати її винною у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.

Дослідивши протоколи та додані до них матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Мельника В.В., думку прокурора, суддя приходить до таких висновків та такого рішення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на засадах презумпції невинуватості, суть якої полягає в тому, що вона стимулює доказування вини особи і доки цього не буде досягнуто, ніхто не може бути визнаний винним.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Досліджені суддею приєднані до протоколу документи підтверджують, що за розпорядження Монастирищенського міського голови №1-ктр від 04.01.2022 ОСОБА_1 з посади директора КНП «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області з 04.01.2022 переведено на посаду директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастрищенської міської ради Черкаської області, а також продовжений термін дії контракту на 3 роки з 26 січня 2022 року до 25 січня 2025 року.

За розпорядженням Монастирищенського міського голови №128-ктр від 12.07.2023 ОСОБА_1 звільнено з посади директора комунального некомерційного підприємства «Монастирищенської багатопрофільної лікарні» Монастирищенської міської ради Черкаської області з 12.07.2023 за угодою сторін, пункт 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Виданим і підписаним директором багатопрофільної лікарні ОСОБА_1 12.07.2023 наказом №35-кл п.1 «Про звільнення ОСОБА_1 » останню на підставі розпорядження міського голови №128 ктр від 12.07.2023 звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України з 12.07.2023.

13.07.2023 ОСОБА_1 наказом директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» І. Григоренка №36-кл п.2 прийнято на посаду медичного директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області.

Наказом директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» І. Григоренка № 42-к п.1 від 13.07.2023 «Про сумісництво ОСОБА_1 » медичному директору ОСОБА_1 надано сумісництво лікаря-терапевта вищої категорії лікарської амбулаторії м. Монастирище з 13.07.2023.

Сама ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала того факту, що займала посаду директора КНП «Монастирищанська багатопрофільна лікарня» на час діянь, за фактами вчинення яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статуту КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області (надалі-Підприємство) є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної, вторинної медичної допомоги будь - яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом.

Підприємство створене за рішенням Монастирищенської районної ради від 07.12.2018 №30-5/VII і передане Монастирищенській міській раді в комунальну власність міської територіальної громади.

Засновником, власником та органом управління майном Підприємства є Монастирищенська міська територіальна громада в особі Монастирищенської міської ради Черкаської області (надалі - Засновник). Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику.

Згідно з п.4.1. розділу 4 Статуту Підприємство є юридичною особою публічного права і права та обов`язки юридичної особи набуває з дня його державної реєстрації.

Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, організовує свою діяльність відповідно до фінансового плану затвердженого Засновником, самостійно організовує виробництво продукції (надання робіт, послуг) і реалізує за цінами (тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством України (п.4.3. розділу 4 Статуту).

За положенням п.7.1 Р.7 Статуту управління Підприємством здійснює Монастирищенська міська рада (Засновник).

Поточне керівництво (оперативне управління) Підприємством здійснює керівник Підприємства - Директор, який призначається на посаду і звільняється з неї за рішенням Монастирищенської міської ради відповідно до порядку, визначеного законодавством України та відповідним рішенням міської ради, та який відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством охорони здоров`я України. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність Директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом, який укладає, розриває від імені Засновника Монастирищенський міський голова ( п.7.2. розділу 7 Статуту).

За змістом посадової інструкції директора багатопрофільної лікарні від 20.01.2022 посада директора багатопрофільної лікарні належить до посад керівників закладів охорони здоров`я. Директора призначають на посаду і звільняють з неї розпорядженням міського голови на основі конкурсного відбору відповідно до чинного законодавства. Директор безпосередньо підзвітний Монастирищенській міській раді у межах, встановлених діючим законодавством України, Статутом лікарні та контрактом. Із директором укладають договір (контракт), у якому визначають строк найму, права, обов`язки й відповідальність, умови матеріального забезпечення, умови звільнення з посади та інші умови праці за погодженням сторін. Директор самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком тих, що віднесені законодавством до компетенції засновника, керує згідно з чинним законодавством виробничо господарською та фінансово економічною діяльністю багатопрофільної лікарні.

Контракт з ОСОБА_1 , як директором КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради, до протоколів про адміністративні правопорушення не додано.

Отже, посада директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», яку в період з 04.01.2022 по 12.07.2023 обіймала ОСОБА_1 , пов`язана як з організаційно-розпорядчими повноваженнями, так і з адміністративно-господарськими повноваженнями. Відтак, вона була посадовою особою юридичної особи публічного права, особою, на яку поширювалися вимоги законодавства про запобігання корупції, і суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Розпорядженням Монастирищенського міського голови №196 від 29.12.2022 «Про погодження директору КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» умов оплати праці за сумісництвом» ОСОБА_1 дозволено працювати лікарем терапевтом на умовах сумісництва з 01.01.2023 по 31.12.2023 у межах 0,5 ставки з відображенням зазначеної роботи у відповідних медичних документах та табелі обліку робочого часу; також їй встановлена надбавка за складність, напруженість та високу якість роботи в межах наявних коштів на оплату праці у розмірі 50% від посадового окладу з 01.01.2023 по 31.12.2023; погоджена виплата премій з 01.01.2023 по 31.12.2023 у розмірі не більше 7000,00 гривень за посадою лікаря-терапевта на загальних підставах відповідно до системи оплати праці та положення про преміювання, затверджених у закладі. Крім іншого, розпорядженням дана вказівка головному бухгалтеру КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» проводити відповідні нарахування.

Розпорядженням Монастирищенського міського голови №192 від 28.12.2021 директору КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 погоджені такі умови праці на 2022 рік:

роботу за сумісництвом лікаря терапевта з 01.01.2022 по 31.12.2022 у межах 0,5 ставки з відображенням зазначеної роботи у відповідних документах та табелі обліку робочого часу;

виплату премій з 01.01.2022 по 31.12.2022 у розмірі не більше 5000,00 гривень за посадою лікаря терапевта на загальних підставах відповідно до системи оплати праці та положення про преміювання.

Пунктом 2 цього розпорядження головному бухгалтеру лікарні надана вказівка проводити відповідні нарахування.

Згідно з наказом №36-кл п.2 від 07.07.2020 «Про сумісництво ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , як директору КНП, дозволене сумісництво лікаря-терапевта (0.5 ставки) від посадового окладу згідно штатного розпису з 08.07.2020 на підставі контракту з Монастирищенською районною радою від 26.01.2017 (п.2.4.11).

У списку працівників КНП «Монастирищенська БЛ» станом на 15.02.2024 ОСОБА_1 зазначена як особа, яка обіймає посаду медичного директора з 13.07.2023.

На проведеному 23.09.2022 засіданні тарифікаційної комісії прийняте рішення про преміювання працівників, у тому числі і директора ОСОБА_1 , як лікаря терапевта, в розмірі 3000,00 гривень (протокол №8).

23.09.2022 директор КНП ОСОБА_1 прийняла рішення у формі наказу №41-кл п.1 про преміювання працівників підприємства за вересень 2022 року, у тому числі і себе як лікаря - терапевта в розмірі 3000,00 гривень.

На засіданні тарифікаційної комісії від 28.11.2022 (протокол №10) прийняте рішення про преміювання працівників підприємства, у тому числі і директора ОСОБА_1 , як лікаря - терапевта, у розмірі 3000,00 гривень.

28.11.2022 директор КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області ОСОБА_1 прийняла рішення у формі наказу №52-кл п.1 від 28.11.2022 про преміювання працівників підприємства за листопад 2022 року, у тому числі і себе як лікаря терапевта в розмірі 3000 гривень.

На засіданні тарифікаційної комісії від 22.12.2022 (протокол №11) ухвалене рішення про преміювання працівників підприємства, у тому числі і директора ОСОБА_1 як лікаря терапевта в розмірі 3000,00 гривень.

26.12.2022 директор лікарні прийняла рішення у формі наказу №55-кл п.1 про преміювання працівників, серед яких і себе як лікаря терапевта, в розмірі 3000,00 гривень.

На засіданні тарифікаційної комісії від 24.01.2023 прийняте рішення про преміювання працівників КНП, у тому числі і директора ОСОБА_1 як лікаря терапевта, в розмірі 5000,00 гривень.

24.01.2023 директор КНП ОСОБА_1 винесла наказ №5-кл п.1 про преміювання працівників підприємства, у тому числі і себе як лікаря терапевта, в розмірі 5000,00 гривень.

Протоколи тарифікаційної комісії підставою прийнятих наказів про преміювання, не вказані.

Відповідно до затвердженого директором ОСОБА_1 та головою профкому ОСОБА_4 у липні 2020 року Положення про преміювання працівників це положення вводиться з метою посилення мотивації праці та підвищення впливу матеріального стимулювання на якість і культуру медичного обслуговування, зростання продуктивності праці, якісного та вчасного виконання інших видів робіт, які забезпечують діяльність Закладу. Його дія поширюється на всіх працівників Закладу.

Премія виплачується працівникам на підставі протоколу тарифікаційної комісії затвердженої наказом директора. Склад комісії переглядається щорічно.

Премія нараховується кожному працівнику в залежності від показників діяльності закладу (структурного підрозділу), особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами в межах фонду оплати праці не обмежуються.

Премія може виплачуватись за підсумками роботи за місяць, квартал, півріччя, за рік, за умови виконання основних показників діяльності Закладу і залежно від особистого внеску кожного працівника.

Розмір премії визначається у відсотковому співвідношенні до посадового окладу за фактично відпрацьований час або у конкретному розмірі у вигляді фіксованої суми відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи та виплачується за рахунок економії фонду оплати праці.

Роботодавець визначає розмір премії:

- своїм заступникам, керівникам структурних підрозділів (відділень, кабінетів, лабораторій тощо) Закладу;

- іншим медичним працівникам та спеціалістам (у виняткових випадках);

працівникам фінансово-економічної та виробничо-господарської діяльності.

Керівники відділень, лабораторій, кабінетів та інших структурних підрозділів за погодженням з профгрупою (за наявності) визначають розмір премії працівникам відповідних підрозділів і подають на затвердження Роботодавцю.

Підставою для нарахування премії є дані бухгалтерської та статистичної звітності та аналіз виконання показників діяльності.

Керівнику Закладу премія виплачується за рішенням власника або уповноваженого ним органу на загальних підставах та, додатково, на умовах, предбачених контрактом.

Керівники структурних підрозділів преміюються за показними діяльності підрозділів.

Відповідно до наданих захисником копій повідомлень від 23.09.2022, 26.12.2022, 24.01.2023, 28.11.2022, директор ОСОБА_1 повідомляла Монастирищенську міську раду про реальний/потенційний конфлікт інтересів у зазначені в повідомленнях дати та після підписання наказів про преміювання №52-кл п.1, 5-кл п.1, 55-кл п.1, 41-кл п.1.

Згідно частини першої статті 28 Закону «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у особи факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення/вчинення чи не вчинення дій;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість, прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Отже, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Такий вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій той, який вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин).

У протоколах про адміністративні правопорушення №462/2024, №464/2024, №466/2024 за ч.1 ст.172-7 КУпАП уповноважена на їх складення особа констатує, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів при прийнятті рішень щодо видання та підписання наказів про преміювання працівників, який стосувався, у тому числі, її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

В порушення приписів ст. 256 КУпАП у переданих на розгляд протоколах №462/2024, №464/2024, №466/2024 суть адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП та орган, який ОСОБА_1 мала повідомити про наявність реального конфлікту інтересів, не вказані.

Також у протоколах зазначено, що факт не повідомлення ОСОБА_1 про наявність у неї конфлікту інтересів при прийнятті рішень про преміювання підтверджується повідомленням КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» №58 від 21.02.2024, при дослідженні якого з`ясовано, що 21.02.2024 директор багатопрофільної лікарні повідомив Управління СКР про те, що у період часу з 01.01.2022 по теперішній час конфліктів інтересів в КНП «Монастирищенська БЛ» не було, а не про те, що від директора ОСОБА_1 не надходили повідомлення про конфлікт інтересів при прийнятті рішень про преміювання працівників, серед яких була і вона.

З аналізу п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», посадової інструкції директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» випливає, що ОСОБА_1 , як директор КНП, мала своїм обов`язком про конфлікт інтересів повідомити колегіальний орган, яким у цьому випадку є Монастирищенська міська рада, а не КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня».

Доказів того, що ОСОБА_1 цього свого обов`язку не виконала і Монастирищенську міську раду про існування у неї, як директора КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», реального конфлікту інтересів при прийнятті рішень про преміювання працівників, у тому числі і себе, не повідомила, судді не надано і ОСОБА_1 ці обставини заперечила і надала судді копії повідомлень про реальний/потенційний конфлікт інтересів на адресу Монастирищенської міської ради.

Порядок розгляду справи унормовує ст. 279 КУпАП, положення якої визначають, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Отже Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суддю функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи, тому суддя не має права уточнювати чи змінювати в судовому рішенні фабулу правопорушення.

З урахуванням викладеного вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП, за фактом яких 30.07.2024 складені протоколи про адміністративні правопорушення №462/2024, №464/2024, №466/2024 не підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах наявності у особи суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень чи вчинення певних дій.

Як зазначалось вище, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у особи факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення/вчинення чи не вчинення дій;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість, прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Отже, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Такий вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій той, який вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин). Адже приватний інтерес особи при прийнятті нею рішення впливає лише на дискреційні повноваження, тобто на можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох можливих та законних варіантів дій чи рішень, або навпаки не вчиняти дію, не приймати рішення (тобто бездіяти).

Зі змісту доданого до протоколів про адміністративні правопорушення Положення про преміювання працівників встановлено, що керівнику Закладу премія виплачується за рішенням власника або уповноваженого ним органу на загальних підставах та, додатково, на умовах, передбачених контрактом.

У протоколах про адміністративні правопорушення уповноважена на їх складення особа констатує, що ОСОБА_1 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо видання та підписання наказів про преміювання працівників, які стосувалися у тому числі і її особисто.

При цьому, у протоколі не вказано, що ОСОБА_1 , як директор багатопрофільної лікарні, мала дискрецію, тобто повноваження приймати рішення щодо преміювання себе особисто. Такими повноваженнями відповідно до п. 20 Положення про преміювання працівників наділений тільки власник або уповноважений ним орган на загальних підставах та, додатково, на умовах передбачених контрактом.

За положеннями Статуту КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області засновником, власником та органом управління майном Підприємства є Монастирищенська територіальна громада в особі Монастирищенської міської ради Черкаської області.

Як зазначено вище, у матеріалах справи контракт з ОСОБА_1 , як директором КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», відсутній.

Разом з тим, наголошую на тому, що матеріали справи не містять відомостей про наявність встановленого факту суперечностей між приватним інтересом ОСОБА_1 і її службовими повноваженнями із зазначення того, в чому ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішень, враховуючи загальні підстави преміювання керівника закладу, яке здійснюється не за рішенням керівника лікарні, а за рішенням власника чи уповноваженого ним органу.

Відсутність вказаних юридичних фактів виключає можливість встановити наявність факту прийняття ОСОБА_1 рішення в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів останньої, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах саме реального конфлікту інтересів, що, відповідно,виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Звертаю увагу, що розпорядженнями Монастирищенського міського голови №192 від 28.12.2021 і №196 від 29.12.2022 встановлені умови оплати праці директору КНП ОСОБА_1 за виконання за сумісництвом обов`язків лікаря терапевта.

Однак, зважаючи на вимоги п.31 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка, зокрема, визначає, що прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення належить до виключної компетенції міської ради, положення Статуту багатопрофільної лікарні та Положення про преміювання працівників, міський голова повноваженнями визначати умови оплати праці директору багатопрофільної лікарні наділений не був.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які мають доказове значення, у їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст. 172-7 КУпАП з зазначених вище мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, 36, ч.1, 2 ст.172-7, 245, 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в об`єднаній справі №702/759/24 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА