Провадження №: 3/336/190/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділку поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоіванівка, Вільнянського району, Запорізької області, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

встановила:

11.11.2023 близько 13.56 години, гр. ОСОБА_1 , будучи неодноразово притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, прийшов до квартири батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги тимчасового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №411341 від 07.11.2023 за усіма пунктами заборони терміном на 10 діб з 23.00 години. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Викликався до суду шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення місця розгляду справи (ознайомлений під особистий підпис), так і за допомогою надіслання поштової кореспонденції на адресу, зазначену у протоколі, а також шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі. Згідно Довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення про виклик до суду отримав завчасно. Судові повістки про виклик до суду отримав також завчасно. Заяву про відкладення розгляду справи чи заперечення на протокол суду не подав.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.)

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява N 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05.02.2004 року).

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся та був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколів про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №888792 від 11.11.2023, у якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- рапортом поліцейського чергової частини від 11.11.2023;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 11.11.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.11.2023;

- офіційним застереженням про неприпустимість протиправної поведінки від 11.11.2023, про яке ОСОБА_1 був достеменно обізнаний, що підтверджується долученою до справи світлиною;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 11.11.2023;

- копіями постанов Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про притягнення ОСОБА_1 протягом 2023 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: прийшов до квартири батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги тимчасового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №411341 від 07.11.2023 за усіма пунктами заборони терміном на 10 діб з 23.00 години.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 неодноразово притягався протягом року до адміністративної відповідальності, не працює. Обставини, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, яке, на думку суду, буде достатнім для його виховання, а також для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Судом при розгляді справи не встановлені обмеження, визначені ст. 32 КУпАП, адже ані орган поліції, ані правопорушник, не надали суду доказів того, що останній має інвалідність першої або другої групи, або існують інші обставини, які б позбавляли суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 173-2 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Виконання постанови доручити Відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за місцем реєстрації (проживання) ОСОБА_1 .

Про результати виконання повідомити суд.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Судовий збір: Отримувач коштів: ГУК м. Києва/220301061, МФО 899998, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова