Справа № 529/560/24
Провадження № 3/529/268/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, гранатометника 2 відділення охорони 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

04.06.2024 близько 14 год. 30 хв. головний сержант ОСОБА_1 виконуючи обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_4 , в стані наркотичного сп`яніння, який встановлено висновком від 04.06.2024 №877 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду. Поштові конверти повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлений через смс-повідомлення на мобільний номер телефона.

Таким чином, суд виконав передбачений статтею 277-2 КУпАП обов`язок з приводу повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.06.2021 в справі № 2-6236/11 (провадження № 61-6596ск20).

Також слід зазначити, якщо судова повістка-повідомлення направлена судом за належною адресою і її повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, дату судового засідання тощо.

Таким чином, сам лише факт неотримання особою поштової кореспонденції, якою суд надсилав судову повістку-повідомлення про виклик в судове засідання за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її не отриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки у судове засідання, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою учасника судового провадження щодо отримання кореспонденції, який зазначив таку адресу для направлення кореспонденції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Також слід зазначити, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщується на офіційній сайті суду в розділі «Стан розгляду справ», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом, для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_2 будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився та не звертався до суду з будь-якою заявою чи клопотанням.

Враховуючи вказане та відповідно до ст. 268 КУпАП, з метою розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Крім того, слід звернути увагу на норми ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно яких, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою і другою цієї статті, вчинені особою: яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення та в умовах особливого періоду.

Частина 1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України Про оборону України визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого встановленим порядком введено воєнний стан з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє і на даний час.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення 04.06.2024 року в Україні діяв особливий період.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення КИП №101 від 18.06.2024, який складено тимчасово виконуючим обов`язки начальника групи запобігання і профілактики кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_3 , який є правомочною посадовою особою, з якого вбачається, що головний сержант ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння на території військового об`єкту при виконанні обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння не згоден, та керуючись ст. 63 Коституції України відмовився надавати будь які пояснення;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.06.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 о 16 год. 00 хв. перебував в стані наркотичного сп`яніння, який встановлено у медичному закладі;

- військовим квитком, з якого вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , згідно яких вбчається, що останній перебуває на посаді командира взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_1 та 04.06.2024 під час шикування особового складу для перевірки військовослужбовців їхньої частини на предмет перебування у стані наркотичного сп`яніння, було виявлено військовослужбовця, який ймовірно перебував у стані наркотичного сп`яніння, а саме головного сержанта ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_4 було доручено супроводити ОСОБА_1 до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», де останній пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , які аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4 .

Таким чином, солдат ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

На спростування обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодних доказів до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

За таких обставин, враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами зібраними по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність тяжких наслідків, приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

Разом з тим, відповідно до п.12 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 304 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., який стягнути в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко