Справа № 702/1060/24
Провадження № 3/702/541/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області 18.11.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 187 КУпАП.

За змістом складеного 15.11.2024 протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 145711 27.11.2024 о 22 год. 09 хв під час перевірки прац. поліції ОСОБА_1 , який перебуває під адмін. наглядом, був відсутній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином своїми діями порушив п.1 постанови Монастирищенським районним судом Черкаської області від 01.12.2023 №702/962/23, про встановлення адміністративного нагляду, вчиненого повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та гіпотетичної винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КУпАП, ДОП СП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майором поліціїПрилуцьким В.П., надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 145711 від 15.11.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, зміст якого викладено вище (а.с.1);

- рапорт від 27.10.2024 зі змісту якого слідує, що адміністративно піднаглядний ОСОБА_1 27.10.2024 22:09 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 (а.с.2);

- довідку про звільнення з місць позбавлення волі серії ЧКР №09645, згідно якої ОСОБА_1 звільнений із Старобабанівської виправної колонії №92 Черкаської області 08.04.2020 (а.с.3);

- довідку про оголошення ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду та встановлених обмежень від 14.12.2023, згідно якої датою реєстрації в ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для адміністративного піднаглядного ОСОБА_1 визначено кожний третій понеділок місяця, з чим ОСОБА_1 ознайомлений 14.12.2023 (а.с.5);

- постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.10.2024 по справі №702/977/24 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.187 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с.6);

- ухвалу Монастирищенського районного суду від 01.12.2023 справа №702/962/23, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік з такими обмеженнями: заборона виходу з дому з 22:00 до 06:00 години ранку наступного дня (за винятком часу роботи); заборона перебування в торгових точках де продаються спиртні напої на розлив; заборона виїзду з району по особистих питаннях без дозволу керівництва поліції; з`являтися на реєстрацію в ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області один раз на місяць (а.с.7, 8).

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, надіслана за його зареєстрованим місцем проживання судова повістка повернута до суду з відміткою про відсутність особи за зазначеною адресою.

Враховуючи тривалість перебування справи на розгляді у судді, відсутність особи за зареєстрованим місцем проживання та не врегулювання процесуальних питань оголошення в розшук особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддею прийняте рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, згідно до таких висновків.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 145711 встановлено, що датою вчинення правопорушення зазначено 27.11.2024, тоді як протокол складено 15.11.2024, тобто спочатку уповноважена особа розпочала провадження у справі, а вже згодом ОСОБА_1 вчинив дії, про які наведено у протоколі.

Отже, протокол як процесуальний документ, зі складенням якого пов`язаний початок провадження у справі про адміністративне правопорушення, не відповідає критерію допустимості і достовірності , а тому підставою для початку провадження у справі та допустимим і достовірним доказом не являється.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачає, зокрема оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого на судовому засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення на підставі якого встановлюються обставини, що мають значення для справи (ч.1 ст. 251 КУпАП).

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Так, частина 2 ст.187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2)неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції,

якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

За змістом ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду, останньому суд заборонив вихід з будинку (квартири) з 22.00 до 06.00 ранку наступного дня (за винятком часу роботи).

У переданому на розгляд судді протоколі констатується, що 27.11.2024 о 22 год. 09 хв. ОСОБА_1 був відсутнім за місцем свого проживання. При цьому причини відсутності не з`ясовані і докази на їх підтвердження судді не надані, а тому безумовні підстави для висновку про порушення ОСОБА_1 адміністративного нагляду відсутні, оскільки така нетривала відсутність за місцем проживання не свідчить про те, що особа умисно ухилялась від виконання покладених на неї обов`язків, що її не було вдома упродовж дев`яти хвилин саме з метою ухилення від адміністративного нагляду, а не з інших причин, якими, зокрема, може бути і необхідність заробити кошти для прожиття.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведені вище встановлені суддею обставини приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні 27.11.2024 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачає ч.2 ст. 187 КУпАП.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З урахуванням того, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальну), усі сумніви щодо доведеності вини суддя трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на наведене, керуючись ст. 7, 8, 9, ч.2 ст. 187, ст. 245, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА