Справа № 605/302/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2024 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, пенсіонера,

проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162746 від 19 червня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 18 червня 2024 року близько 23 год. 42 хв. в м.Підгайці по вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом «Toyota Yaris» державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою прилада «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово викликався, однак не з`явився, ігноруючи виклики до суду.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.1 ст.130 КУпАП не належить до цих випадків. Таким чином, суд вбачає за доцільне здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції до матеріалів справи додано: відеозаписи з портативного відеореєстратора працівника поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, які містяться на DVD-R диску, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2424023 від 19 червня 2024 року.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції неодноразово пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою прилада «Драгер», однак ОСОБА_1 ігнорував вимоги працівника поліції. На запитання працівника поліції чи ОСОБА_1 згідний пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, також нічого не відповів. Вказані дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував, як відмову від проходження встановленого законом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до п.1 розділу 2 Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, враховуючи вищенаведене, після виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота, що було озвучено, у ОСОБА_1 виник обов`язок пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського.

Однак, ОСОБА_1 такий огляд не пройшов, ігноруючи неодноразові пропозиції працівника поліції. Більше того, після попередження працівника поліції про те, що ігнорування пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння буде кваліфіковано, як відмова від такого огляду, ОСОБА_1 також будь-яким чином не відреагував.

Суд погоджується з висновками працівника поліції, який розцінив поведінку ОСОБА_1 , як таку яка спрямована на ухилення від проходження відповідного огляду та кваліфікував такі дії, як відмову.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ №18 від 19 грудня 2008 року) Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що жодних підстав ставити під сумнів зібрані та надані працівниками поліції докази щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає, а тому враховуючи особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 33-35, 130 ч.1, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц