ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

13.08.2024 року о 23:05 год. у м. Одеса, вул. Рішельєвська, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електросамокатом WINGS реєстраційний номер 50939, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 04.10.2024 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнає та пояснив, що 13.08.2024 року о 22:55 год. він з його нареченою вечеряли в кафе «Амстердам», після чого намагались викликати таксі, однак з невідомих причин не могли його викликати. Поруч стояли електросамокати та наречена запропонувала поїхати на них. Його наречена активувала самокат, здійснила оплату та стала спереду, він був ззаду та вони проїхали 300 метрів, проте їх зупинила поліція під приводом перевірки військових документів. Так, він показав їм документи в «Дії», проте вони сказали, що він на підпитку. Разом із цим, він не вживає алкоголь, оскільки має захворювання, у зв`язку із чим приймає ліки та дотримується дієти. Працівники поліції разів 10 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він відмовився оскільки не керував. Окрім того, електросамокат в розумінні ст. 130 КУпАП не є транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулось 04.10.2024 року, пояснила, що події були місяці два тому, вони з ОСОБА_1 приїхали в м. Одесу. Приблизно о 23:00 год. вони вирішили піти на Дерибасівську та в подальшому намагались викликати таксі, проте не вийшло, у зв`язку із чим замовили самокат. Вона відсканувала код та вони поїхали, при цьому за кермом електросамокату була вона, вони проїхали метрів 200 та їх зупинила поліція. Проте, поліція одразу почала питати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та ігнорувала той факт, що за кермом електросамокату була вона. При цьому, вони не пили, оскільки у ОСОБА_1 псоріаз, а вона в стані вагітності.

В судове засідання призначене на 02.12.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується журналом судового засідання Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2024 року.

Таку поведінку притягуваного з урахуванням відсутності підтвердження поважності причин неявки, суд визнає неналежною та такою, що свідчить про переслідування мети затягнути судовий розгляд справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки його участь у такій категорії справ не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 було надано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що були створені всі умови для реалізації прав особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату та ас розгляду справи в суді не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, а також оцінку показам притягуваного та допитаного свідка, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого . 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111814 від 13.08.2024 року, відповідно до якого 13.08.2024 року о 23:05 год. у м. Одеса, вул. Рішельєвська, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електросамокатом WINGS реєстраційний номер 50939, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР від 13.08.2024 року, згідно якого у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

- відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання ним алкоголю.

Таким чином, за встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до однозначного висновку, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина у відмові проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відтак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина підтверджена в суді належними та допустимим доказами.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111814 від 1308.2024 року, ОСОБА_1 13.08.2024 року о 23:05 год. у м. Одеса, вул. Рішельєвська, 4, керував транспортним засобом, а саме електросамокатом WINGS реєстраційний номер 50939, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, що і було виявлено поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу поліцейського від проходження такого огляду відмовився.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 , що співробітники поліції зупинили його безпідставно, суд зауважує наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п.3 та п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

Також необхідно зазначити, що внаслідок ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення транспортного засобу працівниками поліції з метою його візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів, є достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції задля перевірки документів, що посвідчують особу, та в ході бесіди у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, зокрема електросамокатом, є голослівними та такими, що спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом. Так, з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111814 від 13.08.2024 року, дійсно вбачається, що на електросамокаті попереду стоїть дівчина, а ОСОБА_1 стоїть позаду неї. Проте у дівчини в руках знаходився мобільний телефон, в той час електросамокатом керував саме ОСОБА_1 та саме він тримає кермо.

Окрім того, посилання ОСОБА_1 на те, що електросамокат не є транспортним засобом є безпідставними, у зв`язку із чим суд зауважує на наступному.

Відповідно до п.1.10 ПДР транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно з абз. 3 ч. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 № 2956-IX електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Тобто, вищевказаним законом електросамокати були віднесенні до категорії транспортних засобів, при цьому ОСОБА_1 будучи фахівцем в галузі права та діючим адвокатом, має бути обізнаним про внесення змін до законодавства України.

При цьому, суд зауважує на тому, що відносно ОСОБА_1 складено протокол саме за відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим суд не приймає до уваги наданні докази щодо стану здоров`я притягуваного.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки така його позиція була спростована дослідженими доказами та суд визнає її такою, яка переслідує мету уникнути відповідальності за вчинене.

За таких обставин, доводи клопотання ОСОБА_1 про наявність підстав про закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

02.12.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/14974/24

Номер провадження №3/522/7363/24

Головуючий суддя Русєва А.С.