П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/91/24

Номер провадження 3/530/75/24

17.01.2024 м.Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. розглянувши матеріали, які надійшли від СЮП ВП Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП суду не відомий, до адміністративної відповідальності не притягувалася,-

в с т а н о в и в:

Протягом часу, а саме з 01.09.2023 по 19.12.2023 року гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого останній перебуваючи на території Опішнянського ліцею Опішнянської селищної ради, що за адресою смт Опішня, вул. Соборності, 18 порушив дисципліну та правила порядку під час навчального процесу (виражався неценщурною лайкою, відмовлявся виконувати завдання під час уроків, підбурював інших учнів, що істотно вплинуло на якість здобуття освіти іншими учнями класу), чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Необхідно зазначити, що стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Крім визнання вини правопорушником, її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 369564 від 13.03.2023 року (а. с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , (а.с.6-11).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, її вина доведена, а отже вона повинна нести відповідальність передбачену законом.

Обставини, які пом`якшують відповідальність це щире каяття, обставин які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, визнання нею вини та вчинення правопорушення вперше, майновий стан, суд вважає, що ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно піддати адміністративному стягненню у виді мінімального штрафу передбаченого санкцією статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В зв`язку з вищенаведеним на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з правопорушника ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить на день розгляду справи 605 гривні 60 копійок.

Керуючись статтями 40-1, 184, 221, 268, 291, 294 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривні 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя - Ситник О.В.