Справа № 347/358/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області КіцулаЮ.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Беньковського В.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

16.02.2024 року до суду поступив протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №586927 від 16.02.2024 року, згідно якого 15.02.2024 року близько 23:58 год. в с. Рожнів, по вул. Грушевського, Косівського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольсваген Транспортер», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилось у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер».

ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що 15.02.2024 року пізно ввечері в с. Рожнів його зупинили працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, хоча вважає, що у працівників поліції не було жодних передбачених законом підстав для зупинки його автомобіля, у зв?язку із чим наступні вимоги працівників поліції відносно нього також вважає незаконними. Також зазначив, при проведенні 15.02.2024 року огляду його на стан сп?яніння працівниками поліції було допущено ряд грубих порушень процедури такого огляду, про що йому стало відомо під час розгляду справи в суді та ознайомлення з матеріалами справи його адвокатом. З протоколом не згідний і вину не визнає. Будь-яких свідків при його огляді не було і копію протоколу йому не вручали.

Адвокат Беньковський В.А. в суді звернув увагу на те, що дійсно, складання протоколу відносно ОСОБА_1 відбувалося з порушенням норм закону, Зокрема, працівники поліції допустили порушення вимог ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», якою передбачено крім іншого, що однією із підстав для зупинки транспортного засобу є порушення водієм вимог Правил дорожнього руху, а саме, що водій не користувався ременем пасивної безпеки, про що відносно Пасічняка було складено постанову від 16.02.2024 року за ч.5 ст.121 КУпАП. Однак, вказаний факт не знайшов свого підтвердження, оскільки з відеозапису наданого до протоколу видно, що на момент зупинки автомобіля, ОСОБА_1 був пристебнутий ременем пасивної безпеки, що спростовує наявність в його діях порушень ПДР при керуванні т/з та такої підстави для зупинки автомобіля. Так само, працівниками було допущено ряд грубих порушень процедури проведення огляду на стан сп?яніння: не наведено ознак сп?яніння, не роз?яснили особі порядку проходження такого огляду, у протоколі вказано, що проводилось медичне освідчення водія на стан сп?яніння, хоча порядок проведення медичного освідчення особи дотриманий не був, так як таке проводиться у медичному закладі. За таких обставин вважає, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити з підстав передбачених ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, 16.02.2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- результат аналізу спеціального технічного засобу «Драгер» (а.с.2);

- розписка до протоколу про відсторонення від керування ОСОБА_1 та передачу автомобіля для керування іншому водію (а.с.3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5);

- копія постанови від 16.02.2024 року накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6);

- рапорт поліцейського Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В.Олексюка. (а.с.7);

- відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с.8).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, та факт відмови такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, суд констатує той факт, що до справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, як доказ адміністративного правопорушення, на якому міститься кілька відеофайлів. На вказаних відеозаписах зафіксовано рух автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби, який зупинився на вимогу проблискових маячків автомобіля працівників поліції.

На інших відеофайлах зафіксовано, як працівник поліції спілкується з водієм, який перебуває на водійському сидінні, та пристебнутий ременем безпеки. В подальшому працівник поліції, встановлює особу водія, перевіряє документи, та пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому запитав чи водій вживав спиртне, на що водій відповів що не вживав. Працівником поліції не було оголошено необхідність проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, не повыдомлено чи були виявлені в водія ознаки сп`яніння, та які саме. На відеозаписі зафіксовано декілька спроб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810.

Після продуття приладу Драгер працівник поліції пропонує проїхати в лікарню для здачі крові.

При цьому працівником поліції не повністю роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі. Працівником поліції не повністю роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП.

Також суд звертає увагу, що у протоколі зазначено, що «зі згоди водія проводилось в установленому законом порядку Медичне освідчення на стан сп?яніння, за допомогою приладу Драгер 6810».

Однак, порядок і процедура медичного освідчення водія на стан сп?яніння дотримані не були, і будь які докази медичного огляду до протоколу не долучені. Навпаки, до протоколу долучено результат тесту спеціального технічного приладу Драгер, за допомогою якого огляд особи на стан сп?яніння здійснюється на місці зупинки транспортного засобу, і від проходження якого особа може відмовитись. Тобто ОСОБА_1 не було роз?яснено ні порядок проведення огляду на стан сп?яніння, ні наслідки відмови від такого огляду. Фабула протоколу не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також на переконання суду, не припустимим є факт, що працівник поліції вказує особі порушнику, що саме писати у графі протоколу «пояснення особи», та диктує йому пояснення.

Таким чином працівники поліції не дотримавшись процедури оформлення матеріалів, склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відеозапис доданий до матеріалів справи не містить відеофіксації всіх необхідних обставин для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026,включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, та чи дійсно така особа згідна та (або) відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю.С. Кіцула