Справа № 149/3243/24
Провадження № 33/801/1001/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу захисника - адвоката Виноградського Антона Павловича подану в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий в розмір 605, 60 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , через свого захисника адвоката Виноградського А.П., 28 листопада 2024 року подав апеляційну скаргу, із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої, мотивуючи тим, що 11.11.2024 року було забезпечено надання загального доступу до повного тексту оскаржуваної постанови в ЄДРСР, після чого ОСОБА_1 , не будучи фахівцем у галузі права, звернувся до Північного МрЦ з надання безоплатної вторинної правничої допомоги . На підставі наказу від 18.11.2024 адвокату Виноградському А.П було видано доручення для представництва інтересів останнього.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в клопотанні доводи, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути правопорушнику ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення - п. 9 частини 2 статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною 2 статті 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється статтею 294 КпАП України.

Так, частиною 2 статті 294 КпАП України встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок перебігу строку оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення закон пов`язує виключно з датою її винесення. Також, оскільки порядок обчислення строку апеляційного скарження визначений у ст. 294 КУпАП однозначно, то немає підстав для застосування аналогії закону чи права при його обчисленні.

Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.

Отже початком строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року є день її проголошення.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновлюється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення та змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні при розгляді справи 06 листопада 2024 року, заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Більше того, відповідно до розписки (а.с.13) копію постанови від 06.11.2024 ОСОБА_1 отримав того ж дня 06 листопада 2024 року.

Отже останнім днем строку на апеляційне оскарження вказаної постанови є 18 листопада 2024 року (з урахуванням того, що 16 листопада 2024 року є вихідним днем), тоді як апеляційну скаргу подано 28 листопада 2024 року.

Посилання в клопотанні про поновлення процесуального строку на пошук фахівця в галузі права на переконання апеляційного суду не є поважною причиною пропуску вказаного строку.

В зв`язку з цим, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 06 листопада 2024 року суд вбачає, тому, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись частинами 2, 10 статті 294 КпАП України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Виноградського Антона Павловича подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.

Постанова судді апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник