Номер провадження: 33/813/2789/24
Номер справи місцевого суду: 522/5586/24
Головуючий у першій інстанції Циб І.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 30 березня 2024 року о 23 год 21 хв в м. Одеса, по вул. Дерибасівська, 12, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Lexus is 220D», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі Drager Alkotest 7510 «ARMF 0306» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, був тверезий та не відмовлявся від проходження огляду у встановленому порядку.

Вказує, що поліцейські зупинили автомобіль без правових підстав, встановлених законом, після чого почали проводити незаконну поверхневу перевірку, огляд та інше, тому докази зібрані по справі є недопустимими.

Працівниками поліції допущено порушення вимоги розділу 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». Поліція проігнорувала положення про безперервну зйомку та надала суду докази, що їй вигідні і цим спотворила дійсні обставини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне право-порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського (далі - Інструкція від 18 грудня 2018 року № 1026).

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції від 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого при-ватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Також, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час про-ведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане свідчить про надання такому доказу, як відеозапис з нагрудної камери, ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852708 від 30.03.2024;

- відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2024;

- довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія DIA057171 від 23.11.2021;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнього інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852708 від 30.03.2024, яким зафіксовано, що 30 березня 2024 року о 23 год 21 хв в м. Одеса, по вул. Дерибасівська, 12, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Lexus is 220D», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою прилада Drager Alkotest 7510 «ARMF 0306» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України. До протоколу додані записи ПВР 471010, ПВР 471005, запис відеореєстратора Xiaomi Dash Cam, направлення на огляд. У графі роз`яснення йому ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та про час і місце розгляду справи відмовився від підпису, відмовився від пояснень. Тимчасово вилучені документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не надавався, відмовився від підпису протокола;

- наявними в матеріалах справи відеозаписами, які були оглянуті в ході розгляду справи, підтверджено, що на питання працівника поліції: «Чому ви їхали без світла?» (23:21:30 хв), ОСОБА_1 відповів: «Та я перепарковаться.» (23:21:31 хв), працівник поліції каже, що ОСОБА_1 став на інвалідне місце, на що останній відповів: «Это друг, это не моя машина, я чисто перепарковаться.» (мовою оригіналу), згодом працівники поліції запитали, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповів, що ні, однак поліцейський зазначив, що є запах алкоголю. Згодом було неодноразово запропоновано, поліцейськими, пройти огляд на стан сп`яніння на місці або закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 ігнорував та казав, що не їхав. Після чого поліцейський роз`яснив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за фактом відмови від проходження огляду. На записі з відеореєстратора, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 здійснює рух на автомобілі та зупиняється.(23:21:06 хв)

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовується дослідженим відеозаписом, з якого чітко вбачається як ОСОБА_1 здійснює рух та припарковує автомобіль. (23:21:06 хв) Крім того, на питання працівника поліції: «Чому ви їхали без світла?» (23:21:30 хв), ОСОБА_1 відповів: «Та я перепарковаться.» (23:21:31 хв).

Крім того, як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, на місці працівниками поліції було винесено постанову за керування ним транспортним засобом в темний час доби без світла, і штраф за це порушення ним було сплачено. В судовому порядку таку постанову він не оскаржував.

Отже, вказане є самостійним доказом керування ОСОБА_1 у зазначений час та у вказаному місці транспортним засобом

Щодо доводу, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у встановленому порядку, апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд як на місці, так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 ігнорував та казав, що не їхав, тому таку поведінку слід розцінити саме як ухилення від проходження.

Довід захисника про відсутність та не узгоджується із доводами його апеляційної скарги в наведеній частині.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність законних підстав для зупинки є безпідставним, оскільки працівники поліції сказали, що ОСОБА_1 рухався без світла, про що буде складено постанову. Крім того, вказаний довід не впливає на правильність висновків щодо наявності складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5. ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

Що стосується доводів захисника, що поліція проігнорувала положення про безперервну зйомку та надала суду докази, що їй вигідні і цим спотворила дійсні обставини, апеляційний суд зазначає наступне.

Долучений відеозапис повністю відображає послідовність події, час та дату, а також стан та поведінку ОСОБА_1 , яка свідчить про факт відмови від проходження огляду на місці та в медичному закладі.

Співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Наданий працівниками поліції відеозапис, апеляційний суд визнає належним та допустимим доказом по справі та бере його до уваги, і з нього чітко вбачається неодноразове пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан спьяніння (23:22:25, 23:24:05, 23:24:07, 23:25:18, 23:26:38, і далі), які останній ігнорує, відходить розвертається, таким чином не виконує законну вимогу поліцейських, що слід вважати обраною ним формою відмови.

Не спростовують наведеного пояснення ОСОБА_1 в апеляційном суді, що йому потрібен був час, щоб прийняти відповідне рішення, оскільки таке не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Як не заслуговують на увагу і твердження, що пройти огляд заважала повітряна тривога, оскільки таку було оголошено згідно архіву загально доступних відомостей про повітряні тривоги в м. Одесі та регіоні лише о 23.27, у той час, коли дії по відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки мали закінчений склад та адміністративне правопорушення вже відбуло ся.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова