ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2015/24 Справа № 932/4545/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рижика Романа Олександровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Рижика Р. О.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 26 квітня 2024 року о 16:40 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai» в м.Дніпро по вул.Магдебурзького права, буд. 4а, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проведено в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, суд першої інстанції в порушення вимог статей 245, 280, 251 КУпАП дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи та вимогам закону, порушений строк його складення, у зв`язку з чим порушені вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП. Відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також взагалі відеозапис відсутній, неможливо встановити дійсність обставин правопорушення, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом по вул. Магдебурзького права 4а у м. Дніпро, в той час як протокол був складений співробітниками ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яке перебуває у с. Солоне Дніпропетровської області. В постанові суд першої інстанції вказав, що матеріали надійшли з УПП в Дніпропетровській області, хоча вони були направлені ІП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Посилається також на невідповідність протоколу про адміністративне правопоршення ст. 256 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не керував транспортним засобом 26 квітня 2024 року, а за кермом перебував його друг і через несправність автомобіля вони викликали таксі для отримання допомоги, щоб завести двигун, та під час очікування він лише намагався завести двигун автомобіля, а не керував ним, коли підійшли працівники поліції.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводяться до відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортного засобу, відсутності повноважень у працівників поліції на складення протоколу про адміністративне правопорушення та його невідповідності ст. 256 КУпАП, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 492530 від 22 травня 2024 року, медичному висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 26 квітня 2024 року о 16.45 годині ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, рапорті співробітника поліції, чим в сукупності підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за викладених вище обставин.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможними.

КУпАП не встановлює вимог, що керування транспортним засобом встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та в їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, що останній не керував транспортним засобом 26 квітня 2024 року, натомість за кермом був його друг і в той час, коли підійшли працівники поліції, то він лише намагався завести двигун. Оскільки з рапорту поліцейського слідує, що під час відпрацювання м. Дніпро 26 квітня 2024 року приблизно о 16.40 годині було помічено транспортний засіб HYUNDAI ACCENT ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не користувався пасками безпеки згідно з п. 2.3в Правил безпеки дорожнього руху, під час спілкування з яким було помічено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Йому було запропоновано проїхати до КП "ДБКЛПД" ДОР, на що останній погодився, після отримання висновку лікаря на стан наркотичного сп`яніння, який показав канабіноїди, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також на водія було складено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП ЕАН 2005854.

Відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень водія ОСОБА_1 від 22 травня 2024 року, останній не надав жодних пояснень з приводу обставин правопорушення на підставі ст. 63 Конституції України. При цьому ОСОБА_1 не заперечував жодні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не зазначав, що не керував транспортним засобом 26 квітня 2024 року. Версія ОСОБА_1 про не керування ним транспортним засобом виникла вже на стадії апеляційного розгляду.

Натомість обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджуються та узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема рапортом поліцейського, направленням до КП "ДБКЛПД" ДОР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, медичним висновком, виданому на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, складеному о 16.45 годині 26 квітня 2024 року, який засвідчує перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння

Позиція захисту щодо порушення вимог ч. 2 ст. 254, ст. 255 КУпАП, у зв`язку з чим захисник вважає протокол недопустимим доказом, апеляційний суд вважає неспроможною з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи складу адміністративного правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Як видно з матеріалів справи, події мали місце 26 квітня 2024 року, а протокол складений 22 травня 2024 року. Огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі 26 квітня 2024 року, висновок за результатами огляду складений 10 травня 2024 року.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (Далі - Порядок), зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (Далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Вищевикладеним пояснюється неможливість складення висновку безпосередньо після проведення огляду та відсутність підпису ОСОБА_1 у висновку.

Таким чином, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, у зв`язку з чим після отримання працівниками поліції медичного висновку закладу охорони здоров`я, були встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню та об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого і був складений протокол за участю ОСОБА_1 .

Отже, після отримання та опрацювання додаткових відомостей, які були встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а також отриманням посадовою особою, яка уповноважена складати протокол, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення та забезпечення особистої його участі, такий протокол стосовно ОСОБА_1 був складений. Доводи захисника про визнання протоколу стосовно ОСОБА_1 недопустимим доказом з підстав порушення 24-годинного строку на його складення, не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки дотримання цього строку в цій справі не залежали від дій уповноваженої посадової особи патрульної поліції.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

З матеріалів провадження також слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою відповідно до вимог ст. 255 КУпАП.

Доводи сторони захисту про наявність в направленні на медичний огляд помилки у прізвищі, а саме зазначено " ОСОБА_2 ", а не " ОСОБА_2 ", не спростовують факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду, оскільки згідно з медичним висновком особу водія було перевірено на підставі наданого посвідчення водія ОСОБА_1 як того вимагає п. 5 Розділу ІІІ Інструкції, відповідно до якого лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Відтак, будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП апеляційним судом, як і судом першої інстанції, які були б підставою для визнання результатів огляду недійсними, не встановлено.

Відповідно до п. 2.9 "а" ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення цього обов`язку для водія настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини доведені матеріалами справи, зокрема медичним висновком від 10 травня 2024 року, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які він тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рижика Романа Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун