Провадження №3/447/955/24
Справа №447/1829/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М. , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 130 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , 17.06.2024 об 16 год. 10 хв. на автодорозі Т-149 «Миколаїв-Жидачів-Калуш» Стрийського району, Львівської області 1 км керував транспортним засобом марки «Volvo CX-90» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка вимова) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, повторно протягом року водій вчинив порушення, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

На адресу суду 01.08.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, добровільного здав біологічну речовину сечу для здійснення лабораторного дослідження. В матеріалах справи відсутня довідка про повторність вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено постанови суду,якою ймовірно правопорушника притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та відомості щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом.Відеозапис є недопустим доказом оскільки сформований всупереч вимогам Інструкції із застосування орнганами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затверджоної Наказом МАВ України від 18.12.2018 №1026, оскільки не є повним та безперевним, а фрагмертаним, з якого неможливо встановити всі обставини справи

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Стаття 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №823710 від 17.06.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 17.06.2024 об 16 год. 10 хв. на автодорозі Т-149 «Миколаїв-Жидачів-Калуш» Стрийського району, Львівської області 1 км керував транспортним засобом марки «Volvo CX-90» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка вимова) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, повторно протягом року водій вчинив порушення, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи в яких відображені обставини, які відбувалися за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №52 від 17.06.2024, ОСОБА_1 від обстеження за допомогою газоаналізатора відмовився, натомість здав біологічне середовище сечу.

- витягом з бази Armor, відповідно до якого ОСОБА_1 постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.12.2023, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стосовно доводів, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, добровільного здав біологічну речовину сечу для здійснення лабораторного дослідження, суд звертає увагу на те, що, відповідно до п.п. 12, 13 Розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція №1452/735), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Наявність в Інструкції №1452/735 норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.

Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

У всякому разі, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише він може визначити підставність відбору того чи іншого біологічного середовища.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки з бази Armor, ОСОБА_1 постановою Миколаївського районного суду від 12.12.2023, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Крім того ОСОБА_1 не заперечив чи спростував факту притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання ОСОБА_1 стосовно того, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним , а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, так як зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Також не є підставою для закриття провадження у справі відсутність даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції, оскільки це не змінює факт керування останнім в стані алкогольного сп`яніння і не звільняє особу від передбаченої відповідальності .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я .

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, підстави для закриття адміністративного правопорушення відсутні.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 605,60 гривень

Роз`яснити, що відповідно до вимог статей 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Друзюк М. М.