Справа № 946/8947/24
Провадження № 3/946/3139/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., за участю секретаря Богдан А.А., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть справи

1.1. До Ізмаїльського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 536798 від 27.03.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 27.03.2024 року о 09 годині 27 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Almera» державний номер НОМЕР_1 по проспекту Миру, 38 в м. Ізмаїл з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О. від 14.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

2.2. Постановою Одеського апеляційного суду від 04.09.2024 року постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусуса О.О. від 14.05.2024 року скасовано, матеріали справи направлено для належного оформлення.

2.3. Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусуса О.О. від 08.11.2024 року прийнято самовідвід.

2.4. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 11.11.2024 року, справа №946/8947/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.5. ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

2.6. Адвокат Стаматова Н.І. направила до суду пояснення, в яких просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування правової позиції пояснила, що у постанові Одеського апеляційного суду зазначено наступне: «враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки згідно положень ст. 255 КУпАП обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення та, враховуючи суперечливий характер інформації, котра міститься в матеріалах справи, відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувались в день складення протоколу та як результат позбавлення суду можливості відтворити в повному обсязі події зазначені в протоколі для вирішення питання щодо доведеності наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою дотримання принципів та основних засад національного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення обставин справи без належного оформлення матеріалів справи, зокрема приєднання повного відеозапису фіксації подій, починаючи з зупинки транспортного засобу та до моменту звернення поліцейського з пропозицією огляду на стан сп`яніння, оскільки даний відрізок запису (тривалістю 20 хв.) відсутній на відеозапису, приєднаному до матеріалів справи…». 04.11.2024 року відділом організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції після доопрацювання адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 були направлені до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду та прийняття рішення. До адміністративних матеріалів був доданий рапорт (без дати) поліцейського роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, сержанта поліції Гутник Сергія на ім`я начальника відділу організації несення служби в м. Ізмаїл, яким зазначається, зокрема: «всі дії були зафіксовані на нагрудні бодікамери, та вони були ввімкнені від початку зупинки, але із-за технічних причин камера відразу не ввімкнулась, так як були розряджені, тому було взято інші камери та всі інші дії зафіксовано на них. Нерозбірливо було додано відео з реєстраторів авто, де видно що водій порушив правила Д.Р. та саме нерозбірливо коли почався розгляд справи, та поведінка водія, були записані на камери». Звертає увагу, що з наведених пояснень поліцейського нагрудні камери не ввімкнулись одразу у двох поліцейських, і обидві камери мали технічні проблеми, а саме були розряджені. Більш того, відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 536798, складеного 27.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським зазначено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Зазначені поліцейським ознаки стану сп`яніння у наведених документах не узгоджуються між собою, що ставить під сумнів їх реальність. Більш того, наведені ознаки стану сп`яніння особи, що притягається до відповідальності не узгоджується з відеофайлами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення. Позаяк, з відеофайлу чітко вбачається, що у особи відсутнє тремтіння пальців рук, мова чітка і не порушена, координація рухів особи поліцейським не могла бути встановлена, оскільки особа вийшла з транспортного засобу тільки для підписання вже заповненого протоколу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак. З огляду на вищенаведене вважає, що відбулося неналежне виконання своїх обов`язків працівниками поліції, які не надали правильної оцінки ситуації, що склалася, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП зі штучних підстав. На відеофіксації чітко простежується нетерплячість поліцейського, застосування психологічного тиску на особу, неодноразово повторюючи слова у стверджувальній формі «ви відмовляєтесь від проходження огляду», «ви крутите», «я бачу, що є ознаки алкогольного сп`яніння», що доводить направленість дій особи поліцейського, керуючись своїм домінуючим становищем над особою, змусити останню відмовитись від огляду, а не фактичного проведення огляду та встановлення стану сп`яніння або не сп`яніння особи. Отже, не перебуваючи у стані сп`яніння, без фактичного встановлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння особи, не залучення ним свідків під час фіксування адміністративного правопорушення, не надання направлення на огляд на стан сп`яніння та не роз`яснюючи особі процедуру проведення на стан алкогольного сп`яніння, особа що притягається до адміністративної відповідальності мала всі підстави вважати дії поліцейського неправомірними, такими, що вчиняються останнім із перевищенням повноважень, а відтак відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння сприймалась ним як законна. Враховуючи причини та умови, які сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги відсутність у поліцейського достатніх підстав вважати особу такою, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проявлений непрофесіоналізм поліцейського, у вигляді психологічного тиску на особу, а також відсутність вини у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність у матеріалах справи повної відеофіксації подій та аналізуючи усе вищенаведене у сукупності вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 536798 від 27.03.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 є незаконним та протиправним, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

3.1. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом […].

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність […].

Стаття 130. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

1. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції […], - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.2. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46 (далі ПДР).

Пункт 2. 5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

3.3 Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (далі Інструкція №1395).

X. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП

3. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

4. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

6. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

3.4. Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок №1103).

[…] 3. Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) […].

6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам хорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам […].

8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду […].

10. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

3.5. Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735).

I. Загальні положення

[…] 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

III. Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів

[…] 7. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове […].

9. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки […].

14. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений […].

16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

17. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

3.6. Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026 (надалі Інструкція №1026).

Розділ ІІ. Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів

[…] 5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

ІV. Оцінка та висновки судді

4.1. За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Дослідивши матеріали справи та пояснення адвоката Стаматової Н.І., суддя дійшла висновку про те, що невизнання притягуваним своєї вини у вчиненні правопорушення розцінюються критично, як обраний ним спосіб ухилення від відповідальності за скоєне та до уваги не беруться, оскільки викладені обставини об`єктивно спростовуються дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №536798 від 27.03.2024 року (а.с.1);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.03.2024 року (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

розпискою ОСОБА_2 від 27.03.2024 року (а.с.4);

відеозаписом (а.с.6).

4.3. Доводи адвоката про те, що наведені в протоколі та інших документах ознаки стану сп`яніння особи, що притягається до відповідальності, не узгоджується з відеофайлами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя до уваги не приймає, оскільки відповідно до діючого національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність у водія ознак сп`яніння та вирішує питання щодо необхідності проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння. Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів. З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Також суддя вважає за необхідне зазначити, що вона позбавлена можливості надати оцінку наявності/відсутності ознак сп`яніння, в тому числі наявності запаху з порожнини рота, шляхом дослідження наявного відеозапису.

4.4. Надаючи оцінку доводам адвоката про те, що зазначені поліцейським у протоколі ознаки стану сп`яніння не узгоджуються з ознаками сп`яніння, зазначеними у направленні та акті огляду, суддя зазначає таке.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року).

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

Як неодноразово наголошувалося у постановах Касаційного кримінального суду, порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані. Також Суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Відтак, на думку судді, притягуваним не зазначено, яким чином зазначення в протоколі ознак сп`яніння, які не вказанні в направленні на огляд та акті огляду на стан сп`яніння, перешкоджало забезпеченню та реалізації його прав і свобод, яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Приймаючи таке рішення, суддя звертає увагу на те, що у всіх наданих письмових доказах однією з ознак сп`яніння водія ОСОБА_1 зазначено запах алкоголю з порожнини рота. Про наявність такої ознаки у притягуваного також зазначено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується дослідженими відеозаписами.

4.5. Щоб не повертатися до цього питання, за наведених вище підстав суддя також вважає неспроможними доводи адвоката про те, що наданий відеозапис не є безперервним.

Зокрема, притягуваним не зазначено, яким чином відсутність фіксації подій після зупинки транспортного засобу тривалістю 25-26 хвилин перешкоджала забезпеченню та реалізації його прав і свобод, яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з наявним в матеріалах справи рапортом поліцейського роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Гутник Сергія на ім`я начальника відділу організації несення служби в м. Ізмаїл, всі дії були зафіксовані на нагрудні бодікамери, вони були ввімкнені від початку зупинки, але із-за технічних причин камера відразу не ввімкнулась, так як були розряджені, тому було взято інші камери та всі інші дії зафіксовано на них (а.с.82).

Дослідженням відеозаписів, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що вони складаються з трьох відео файлів, два з яких здійсненні на відео реєстраторі, який встановлений в службовому автомобілі патрульної поліції, які фіксують факт рух транспортного засобу ОСОБА_1 та його зупинку (час 09:25-09:26). Третій відео файл безперервно фіксує з`ясування обставин події та складання матеріалів про адміністративне правопорушення, починаючи з 09:46, закінчуючи врученням притягуваному копії протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі (09:51, 10:04), що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Сумнівів щодо надання ОСОБА_1 працівникам патрульної поліції пояснень добровільно, без будь-якого тиску під час перегляду наданого відеозапису не виникає.

Притягуваний та його адвокат мали широкі можливості оспорювати достовірність записів. Достовірність записів адвокат сумніву не піддавала, клопотання про призначення експертних досліджень не заявляла. Також, учасники процесу не заперечували, що на відеозаписі зображений ОСОБА_1 .

4.6. Також, суддя вважає неспроможними доводи притягуваного про те, що в порушення діючого законодавства під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння свідки не були присутніми, оскільки за змістом частини другої статті 266 КУпАП, пункту 4 Інструкції №1395 та пункту 4 Порядку №1103, огляд проводиться у присутності двох свідків лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

4.7. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

4.8. Таким чином, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому ст.279 КУпАП, з`ясувавши в повному обсязі обставини, передбачені ст.280 КУпАП, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку про те що, є підстави вважати про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

4.9. Беручи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу притягуваного, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 доцільне застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами.

V. Судові витрати

5.1. На підставі ч.1 ст. 40-1 КУпАП стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст.23, 40-1, 130, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Копію постанови надіслати для відома ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: