Номер провадження: 33/813/2078/24
Номер справи місцевого суду: 523/2623/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Грецького Вячеслава Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеса від 17 липня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеса від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,01 грн та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 26-27).

29 липня 2024 року було зареєстровано апеляційну скаргу адвоката Грецького Вячеслава Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 , в якій останній просив суд оскаржувану постанову скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, заключив договір про надання правової допомоги № 96 від 21.03.2024 року з адвокатом Грецьким В.Г., проте адвокату в свою чергу не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, не допущено до участі в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, не надано можливості надати відповідні пояснення та заперечення по суті справи, в тому числі розглянуто справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності та його законного представника, що є порушенням права особи на справедливий, на основі всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи (а.с. 32-45). При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою надійшли на адресу апеляційного суду 06 серпня 2024 року (а.с. 58).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.08.2024 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 62-63).

02 вересня 2024 року на адресу суду апелянтом було направлено доповнення до апеляційної скарги, в якому ОСОБА_1 в свою чергу стверджував, що під час проведення огляду на стан сп`яніння не було залучено свідків та не здійснювалася відео фіксація подій, що свідчить про наявність відповідних порушень положень КУпАП щодо складення загалом адмін матеріалів, у зв`язку із чим просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити (а.с. 72-78).

Разом з тим, у зв`язку із виявленням технічних несправностей долученого до матеріалів справи відеозапису подій, відомості про долучення якого наявні в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, та на які посилався суд першої інстанції, було направлено до Управління патрульної поліції в Одеській області запит щодо витребування копії відеозапису з портативних відео реєстраторів № 474501, 470952 (а.с. 90).

В судове засідання, призначене на 05 листопада 2024 року, ОСОБА_1 та адвокат Грецький Вячеслав Георгійович, який згідно наявного в матеріалах справи ордеру діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилися. Про дату, час та місце повідомлялися належним чином, будь-яких клопотань щодо перенесення розгляду справи або розгляду за відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджуються наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 734506 від 09.02.2024 року, довідкою з інформаційного порталу Національної поліції проте, що протягом року ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2024 року, який не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 , відеозаписом з ПВР № 474501,470952.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт в свою чергу посилається на здійснення судом першої інстанції розгляду справи по суті без участі безпосередньо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що свідчить про порушення права особи на справедливий, повний та всебічний розгляд справи, а також порушення права адвоката на участь у розгляді справи. У зв`язку із наведеними слід зазначити наступне.

Матеріалами справи встановлено, що розгляд справи по суті відбувся 17.07.2024 року, шляхом винесення відповідної постанови щодо накладення адміністративного стягнення. Зі змісту даної постанови вбачається, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката Грецького В.Г., повідомлених належним чином щодо дати та часу проведення судового засідання. Натомість, слід зазначити, що наявні матеріалами справи в свою чергу містять підтвердження повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо проведення розгляду справи лише на 27.03.2024 року (а.с. 8), та в подальшому наявні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із знаходженням в зоні бойових та неможливістю прибути до судового засідання (а.с. 11, 13). Будь-які підтвердження щодо подальшого інформування особи, яка притягнуться до адміністративної відповідальності щодо часу та місця проведення розгляду справи в матеріалах справи в свою чергу відсутні.

При цьому, також наявні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Грецького В.Г. про надання часу та можливості на ознайомлення (а.с. 19, 22), зі змісту яких вбачається обізнаність адвоката щодо призначення розгляду справи на 27.03.2024 року та 22.05.2024 року, в тому числі й прохання щодо залучення останнього як представника по даній справі. Разом з тим, будь-яких відомостей щодо повідомлення в свою чергу представника ОСОБА_1 відносно дати розгляду справи по суті, а саме 17.07.2024 року, наявні матеріали справи також не містять.

За положеннями ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з тим, розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо якої відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи з огляду на норми ст. ст. 268, 277-2 КУпАП є порушенням процесуального закону та вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

Наведені обставини справи в сукупності підтверджуються в свою чергу доводи апелянта в цій частині та свідчать про порушення судом першої інстанції положень ст. 268 КУпАП, у результаті чого особа була позбавлена можливості брати участь в судовому розгляді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, тобто відповідно позбавлена права на здійснення ефективного захисту свої інтересів у суді, що є безумовною підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з порушенням вимог процесуального закону.

Окрім вказаного, апелянт в свою чергу також стверджує, що судом першої інстанції під час розгляду справи по суті не було в повній мірі встановлені обставини справи, а саме не враховано відсутність факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння та відсутність будь-яких відомостей щодо залучення свідків та здійснення відео фіксації подій, у зв`язку із чим слід зазначити.

Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 09.02.2024 року в м. Одеса по вул. Балківська, 4 близько 02 год. 57 хв. керував транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями п. 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що фіксація подій відбувалася на портативний відео реєстратора, відеозаписи з якого долучено до протоколу в якості додатків, а саме 474501, 470952. У зв`язку із виникненням технічної неможливості відтворити наявні на диску відеозаписи подій через пошкодження диску, з метою перевірки наведених апелянтом доводів, встановлення та відтворення в повній мірі подій, що відбувалися в день кладення протоколу, 23.10.2024 року було направлено запис до Управління патрульної поліції в Одеській області із проханням направлення на адресу суду копії повного відеозапису подій (а.с. 90). Диск з відеозаписами надійшов на адресу суду 29.10.2024 року (а.с. 91-93).

Проаналізувавши надані відеозаписи подій, апеляційними судом було встановлено наявність фіксації безпосереднього руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до моменту запинки авто та в подальшому спілкування останнього за працівниками поліції до моменту складення адмін матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З відеозапису 474501 вбачається, що в ході спілкування ОСОБА_1 , з працівниками поліції та виявленням у особи відповідних ознак сп`яніння (наявність яких також зафіксовано у протоколі, а саме - звуженні зіниці очей, які не реагують на світло та порушення рухів), останньому було запропоновано здати аналіз на стан наркотичного сп`яніння (02 хв. 55 сек.) на що ОСОБА_1 спочатку погодився (03 хв. 00 сек.). При цьому, з відео також вбачається, що поліцейським неодноразово вчинялися дії, спрямовані на виявлення та перевірку наявності відповідних ознак сп`яніння. Натомість, як вбачається з відео, в ході подальшого спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 все-таки відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (12 хв. 27 сек.), зазначивши при цьому на запитання поліцейського щодо вживання будь-яких наркотичних речовин, дослівно «вживав протягом тижня» (07 хв. 50 сек.), що в свою чергу спростовує доводи апелянта в цій частині, а саме щодо відсутності факту відмови. Разом з тим, працівникам поліції було неодноразово повідомлено особі порядок проходження відповідного огляду, в тому числі й щодо наслідків відмови, що також вбачається з долученого відеозапису подій. Зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо вірних висновків суду першої інстанції відносно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно посилань апелянт щодо незалучення працівниками поліції свідків, слід зазначити, що обов`язкова їх присутність необхідна лише у випадку неможливості застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів відеозапису (ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2022 року № 1231-ІХ, та внесення відповідних доповнень). Відповідно, оскільки фіксація подій, що відбувалися в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі й безпосередньо відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відбувалося за допомогою відео реєстратора та боді камери працівників поліції, свідки в даному випадку не залучалися, а тому відповідні доводи апелянта в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки доводи апелянта в частині неповідомлення щодо дати та часу судового засідання та як результат розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасування з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Разом з тим, враховуючи, що матеріалами справи в свою чергу в повній мірі підтверджується факт наявності в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, зважаючи на необґрунтованість доводів апелянта в цій частині, апеляційний суд приходить до висновку щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грецького Вячеслава Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

ПостановуСуворовського районного суду м. Одеса від 17 липня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк