ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6264/23 Головуючий 1 інстанції - Гримайло А.М.
Провадження № 33/818/205/24 Суддя суду апеляційної інстанції - Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з участю його захисника - Бєлая С.В., з участю перекладача Гамідова Р.С.о., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 року громадянина Азербайджану ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави.

З постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 року вбачається, що 15.10.2023 о 16 годині 08 хвилин в м.Харкові по вул.Чоботарська, буд.53, водій ОСОБА_3 , керував автомобілем ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився під відеофіксацію на нагрудну бодікамеру 470928, 475071.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані співробітниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушника - адвокат Бєлай С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що працівники поліції шукали будь-який привід для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 , зупинивши його, нібито за порушення Правил дорожнього руху України, хоча вказане порушення жодним чином не зафіксоване.

Вказує, що після зупинки поліцейські повідомили його підзахисному, що останній може бути у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пояснює, що у відповідь на це ОСОБА_4 надав документи про те, що у нього немає однієї легені та те, що він є інвалідом ІІ групи, а у зв`язку з цим він кожного дня приймає «німесил», який до заборонених ліків ніколи не відносився.

Разом з цим, апелянт наголошує, що під час розмови з співробітниками поліції ОСОБА_5 стало погано у зв`язку з цим дружина останнього протягом 1 год. 50 хв. благала поліцейських викликати швидку допомогу, що було ними проігноровано.

Звертає увагу, що навіть не дивлячись на те, що його підзахисний себе погано почував, останній погодився проїхати на обстеження до медичного закладу, однак його дружина прохала забезпечити охорону автомобіля, який не обладнаний сигналізацією, а замки запору дверей не працюють.

Крім того, захисник зазначає, що працівники поліції спілкувались з ОСОБА_6 українською мовою, яку він не розуміє, тому він прохав викликати йому перекладача або адвоката, однак його прохання залишилося без уваги.

Вказує, що дружина його підзахисного намагалася прочитати текст протоколу та надати пояснення стосовно того, що сталося, але працівники поліції не дали їй цього зробити.

Захисник робить висновок, що ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а його поведінка відповідала обстановці. Разом з цим зазначає, що візуальний огляд, проведений працівниками поліції, не є дійсним, оскільки здійснений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП.

На доповнення своєї апеляційної скарги Бєлай С.В. зазначає, що судом першої інстанції не було враховано вказані обставини. Крім того, судом першої інстанції без будь-яких причин було відмовлено в допиті свідка.

На підставі вищевикладеного вказує, що в діях його підзахисного відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

В судове засідання з`явився ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Бєлай С.В.Апелянт підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити. В свою чергу ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Крім того, в судовому засіданні був присутній перекладач Гамідов Р.С.о., залучений в ході судового розгляду. Гамідов Р.С.о. має вищу освіту, володіє азербайджанською мовою та розуміє російську мову.

Основним аргументом захисника є те, що ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження огляду. Просив звернути увагу на те, що ОСОБА_4 не володіє державною мовою, а тому не розумів того, що відбувалося та був позбавлений можливості користуватися послугами перекладача та адвоката.

На доповнення ОСОБА_4 зазначив, що є громадянином Азербайджану, володіє азербайджанською мовою та не розуміє українську мову. Пояснив, що водійське посвідчення отримував у Харкові (2001 рік), однак під час навчання у автошколі також користувався послугами перекладача.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції з огляду на матеріали адміністративної справи дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і прийняв рішення про застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грнивень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 518205 від 15.10.2023, рапорт поліцейського, відеозапис з нагрудного реєстратора, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.10.2023.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком.

Згідно правових позицій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в статтях 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

-наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП може складатися також внаслідок відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, неприродна блідість.

Працівник поліції виявив ознаки з переліку, зазначеному в Інструкції, та запропонував ОСОБА_5 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, під час підготовки до апеляційного розгляду та в ході судового засідання, встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Азербайджану. До того ж про це свідчить копія довідки про реєстрацію місця проживання, яка міститься в матеріалах справи (а.с.28).

Згідно зі ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи до неї, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі. Крім того, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з цим відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Відповідно до ст.16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені вимоги закону працівниками поліції не були дотримані повною мірою.

Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери встановлено, що ОСОБА_4 не розуміє українську мову, а російською володіє не в достатній мірі. Про це він повідомив поліцейським. Водночас співробітниками поліції не було залучено перекладача у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції не надав відповіді на аргумент захисника стосовно залучення перекладача, зробивши висновок про те, що ОСОБА_4 добровільно та усвідомлено відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча відеозапис з бодікамери свідчить про зворотне.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду було з`ясовано, що ОСОБА_4 дійсно не розуміє українську мову, не дивлячись на те, що вже багато років проживає в Україні.

Останній був позбавлений права користуватися послугами перекладача та допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. У зв`язку з цим ОСОБА_5 було фактично не зрозуміло суть вимог поліцейських та наслідки відмови від проходження огляду.

Тобто з наявних обставин справи неможливо встановити факт чіткої та беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, враховуючи сукупність порушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і, зважаючи на те, що усі сумніви стосовно доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь, суд не вбачає підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За вищевказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 247, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - задовольнити.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю події і в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило