Провадження № 23-з/801/39/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Маліцького Миколи Володимировича про відвід судді Сопруну В.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2024 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, адвокат Маліцький М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року справу передано для розгляду судді Сопруну В.В..

13 серпня 2024 року від адвоката Маліцького М.В. надійшло клопотання про відвід судді Сопруну В.В., в якій він просив задовольнити заяву про відвід, а справу передати до канцелярії Вінницького апеляційного суду для подальшого розгляду. В обґрунтування клопотання захисником зазначено, що він із даним суддею перебуває в неприязних стосунках, тому надіятися на об`єктивне, законе та неупереджене рішення з його сторони безпідставно. Зазначає, що є дані про те, що мало місце звернення учасника потерпілої сторони до судді у відмові в задоволенні апеляційної скарги апелянту і, фактично, рішення по справі вже прийнято суддею до виходу в зал судового засідання для розгляду апеляційної скарги, тому вважає, що проведення судового процесу розгляду справи із суддею є недоречним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2024 року заяву про відвід передано для розгляду судді Салу Т.Б..

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що заява про відвід підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У ст. 245 КУпАП зазначено, що об`єктивне з`ясування обставин кожної справи є одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

З метою додержання принципу законності виникає необхідність у застосуванні аналогії закону при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді відповідно до положень ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за таких обставин:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п.п. 46-48 рішення ЄСПЛ у справі Моґенса Гаусшильдта (Mogens Hauschildt) проти Королівства Данії (заява № 10486/83), наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Щодо суб`єктивного критерію, у будь-якому випадку, особиста упередженість судді має бути презумпцією доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі провадження/кримінального, в особи/обвинуваченого.

Беручи до уваги те, що обставини, на які посилається заявник, можуть викликати у нього чи у стороннього спостерігача сумніви у тому, що головуючий суддя зможе забезпечити об`єктивний й неупереджений судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову суду у даній справі та підривають довіру до майбутнього судового рішення, задля забезпечення права особи на розгляд її справи справедливим та неупередженим судом, а також з метою дотримання норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 75, 80 КПК України,

постановив:

Заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Маліцького Миколи Володимировича про відвід судді Сопруну В.В. задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення №127/16566/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало