НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

13 листопада 2024 року Справа № 322/1758/24 (Провадження № 3/322/1256/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 02.10.2024 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06.09.2024 по справі №322/1302/24 (провадження №3/322/977/24) піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді громадських робіт на строк 50 годин, постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17.10.2024 по справі №322/1302/24 (провадження №3-в/322/14/24), невідбутий строк громадських робіт замінено штрафом в сумі 212,50 грн (двісті дванадцять гривень 50 коп),

встановив:

29.09.2024 близько 20:00 годин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку щодо ОСОБА_2 , яка є співмешканкою сина ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

В судові засідання (17.10.2024 і 13.11.2024) ОСОБА_1 і потерпіла не з`явилися. Будь-яких клопотань щодо відкладення чи перенесення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи не подали.

При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із такого.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, відмовилась від надання пояснень щодо вказаних у протоколі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Суддею досліджено письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №001241 від 29.09.2024 (далі Протокол), копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №410447, реєстрація відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в ЄО №2680 від 29.09.2024, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 29.09.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Також в рамках перевірки інформації зазначеної в Протоколі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в минулому долучено копії постанов судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області по справі №322/1302/24 від 06.09.2024 (провадження №3/322/977/24) і від 17.10.2024 (провадження №3-в/322/14/24).

Оцінивши докази у їх сукупності суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_2 . Формально його дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, втім оскільки особою, яка склала протокол дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, перекваліфікація на більш тяжке правопорушення є недопустимим у вказаному випадку, тому суддя кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає три види стягнень: штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які пом`якшують відповідальність, передбачені ст.34 КУпАП, не встановлені. До обставин, які обтяжують відповідальність, суддя, відповідно до положень ст.35 КУпАП, відносить вчинення правопорушення повторно протягом року.

Також суддя враховує той факт, що в минулому при призначенні ОСОБА_1 стягнення за вчинення аналогічного правопорушення у виді громадський робіт, останній ухилився від їх виконання, через що йому було замінено стягнення на штраф. Втім штраф ОСОБА_1 не сплатив.

Вказані обставини свідчать про те, що стягнення у виді штрафу чи громадських робіт, не матимуть виховного впливу на ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати порушника адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП найсуворішого виду, на середній строк.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов