Справа № 211/4055/24
Провадження № 3/211/2104/24
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого директором ТОВ «ППК Україна», за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 16Б,

- за частиною 1 статті 163-2 КУпАП,

встановив:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 43994/04-36-04-12/43947195 від 19.06.2024, складений головним державним інспектором Криворізького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Бутовою В.В., відповідно до якого, 11.04.2024 року актом камеральної перевірки ТОВ «ППК Україна», юридична адреса якого: м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 16Б, було виявлено несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ згідно податкових декларацій за квітень, грудень 2021 року, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2023 року та уточнюючі розрахунки за листопад 2022 року, за червень, липень, листопад 2023 рік на загальну суму ПДВ 150841,10 грн., чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 16 ПК України визначено обов`язки платника податків, серед яких стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи .

У відповідності до ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушенняОСОБА_1 несвоєчасно несвоєчасно сплатив узгоджену суми грошового зобов`язання з ПДВ згідно податкових декларацій за квітень, грудень 2021 року, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2023 року та уточнюючі розрахунки за листопад 2022 року, за червень, липень, листопад 2023 рік на загальну суму ПДВ 150841,10 грн. Згідно акту камеральної перевірки від 11.04.2024, фактично сплачено за квітень, грудень 2021 року 08.06.2021 та 21.02.2022 відповідно, за липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2023 року та уточнюючі розрахунки за листопад 2022 року, за червень, липень, листопад 2023 рік 26.10.2023, 17.11.2023, 24.11.2023, 27.11.2023, 17.01.2024, 24.01.2024, 31.01.2024 відповідно.

Відповідно до ст.111.5 ПК України, триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП, не є триваючим.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі N 242/924/17 (провадження N К/9901/38815/18).

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 було вчинено в 2021-2023 роках, дане правопорушення виявлено тільки 11 квітня 2024 року, таке не є триваючим, оскільки останній сплатив суму боргуфактично сплачено за квітень, грудень 2021 року 08.06.2021 та 21.02.2022 відповідно, за липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2023 року та уточнюючі розрахунки за листопад 2022 року, за червень, липень, листопад 2023 рік 26.10.2023, 17.11.2023, 24.11.2023, 27.11.2023, 17.01.2024, 24.01.2024, 31.01.2024 відповідно, та на момент розгляду справи судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП.

Оскільки судом встановлено, що на час розгляду справи закінчились строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Суддя звертає увагу, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин адміністративного правопорушення чи наявності вини особи у разі закриття провадження.

Крім того, логічне тлумачення абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі й вини особи у його вчиненні.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Таким чином, на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, п.7 ст.247, ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-2 КУпАП відносноОСОБА_1 відповідно до п.7 ст.247 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С. В. Ткаченко