ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5619/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 26.07.2007 центром ДАІ 1203, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №522091 від 31.07.2024 року, 30.07.2024 року о 23:20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Києві по вул. Ревуцького, 29 (на 5 поверсі), висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції, на неодноразові вимоги припинити правопорушення не реагував, чим ображав людську гідність та громадську мораль. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №522092 від 31.07.2024 року вбачається, що 30.07.2024 року о 23:20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Києві по вул. Ревуцького, 29 (на 5 поверсі), висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції, на неодноразові законні вимоги припинити вчинення адміністративного правопорушення не реагував та продовжував здійснювати вказані дії, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 22.08.2024, 06.09.2024, 01.10.2024, 22.10.2024, 29.10.2024 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних клопотань на адресу суду від нього не находило.

Постановами Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2024, 06.09.2024, 01.10.2024, доручено начальнику відділення поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснити привід ОСОБА_1 у судові засідання, однак останній до суду не доставлений.

24.09.2024, 30.09.2024, 11.10.2024, 25.10.2024 до суду надійшли рапорти СДОП ВП №4 Дніпровського районного управління поліції ГУПН в Дніпропетровській області про неможливість виконання приводу ОСОБА_1 у судове засідання.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. "Якименко проти України"; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. "Мороз та інші проти України" та інші).

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №522091 від 31.07.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення ГП №522092 від 31.07.2024 року, протоколом про адміністративне затримання АЗ №131830 від 31.07.2024 року, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Суд вважає, що зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП є достатніми, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КупАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 36, 40-1, 173, 185, 251, 266 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 255 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ Ю.С.МИЦИК