Провадження № 3/344/5398/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

29 липня 2024 року о 22 год. 09 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Вовчинецька, 2Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п.2.9 а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.9. а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в черговий раз в судове засідання не з`явився, однак в належний спосіб повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи.

Подав до суду клопотання про закриття провадження в справі щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що саме він керував вказаним транспортним засобом, йому не було роз`яснено в повній мірі його права, в графі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано свідків, вважає, що складений протокол відносно нього є незаконним та складеним з процесуальним порушенням.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.9 ПДР України особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.п.2.9 а) Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , надано наступні докази, котрими доведені фактичні обставини адміністративного правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 712534 від 30.07.2024 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п.п.2.9 а) Правил дорожнього руху; даними висновку № 475 від 29.07.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції; даними відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції; даними з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 остання вказала, що 29.07.2024 року вона разом із чоловіком вийшла в магазин близько 21:30 год., коли поверталися з магазину помітили, що у паркан їхнього будинку в`їхало авто. Це був автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , біля нього стояв чоловік у сильному алкогольному сп`янінні, дзвонив кудись. Вони викликали поліцію, коли приїхали поліцейські цей чоловік втікав, його наздоганяли, вказує, що це точно був чоловік з вказаного автомобіля.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Перевірка працівниками поліції стану сп`яніння щодо ОСОБА_1 проводилась відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у лікаря-нарколога у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», висновок якого долучено до матеріалів справи. Як вбачається із вказаного висновку № 475 від 29.07.2024 року, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому, також доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 712534 від 30.07.2024 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, містить відомості щодо відмови від підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а також містить відомості щодо висновку лікаря-нарколога, направлення.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд, дослідивши відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції, встановив, що на відеозаписі з назвою «clip0» в часі запису 22:19 год. працівники поліції наздоганяють ОСОБА_1 , який вибіг з автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_2 , на відео чути крик очевидців події: «водій втікає», водій в той час наніс удар працівнику поліції. В часі 22:22 год. працівники поліції спілкуються із заявницею, яка вказує, що надасть письмові пояснення щодо факту ДТП за участю воді ОСОБА_1 , так як стала його очевидцем. О 22:25 год. працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що останній вказав, що бажає пройти огляд в медичному закладі, факт керування автомобілем не заперечував. О 22:34 год. ОСОБА_1 було зачитано та роз`яснено його права та обов`язки, на запитання працівника поліції: «чи бажає скористатися своїми правами, зокрема, правом на захист?» ОСОБА_1 відповів: «на даний час ні». О 22:37 год. заявниця вказала, що бачила момент зіткнення, ДТП, за кермом перебував саме ОСОБА_1 . В часі 22:39 год. працівники поліції запитали останнього: «звідки він їхав? Чи заснув?», на що він відповів, що відволікся в телефоні, жодного заперечення щодо факту керування не заперечував. На відеозаписі з назвою «cilp1» в часі запису 23:20 год. ОСОБА_1 був доставлений в медзаклад для проходження огляду на стан сп`яніння, о 23:28 год. розпочав проходження огляду, продув у прилад «Драгер», результат тесту 2,07% проміле. О 23:33 год. проведено повний медичний огляд, на запитання медичних працівників «чи вживав алкоголь?» ОСОБА_1 не відповів. О 00:02 год. після отримання результатів огляду та складення висновку щодо стану сп`яніння, ОСОБА_1 було ознайомлено з таким висновком, від підписання якого він відмовився, в результаті чого працівниками поліції було складено та оголошено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 .

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Навпаки, суд вважає, що працівники поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», запропонували водію проходження огляду щодо визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився.

Таким чином, досліджені судом докази є належними та допустити, а твердження ОСОБА_1 у його клопотанні про закриття провадження в справі щодо нього, про те, що матеріалами справи не доведено факту керування автомобілем саме ним, та те, що йому не було роз`ясненого його право на захист, є голослівним, надуманим та нічим не підтвердженим, оскільки вказана обставина повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції з місця події, а також і самими поясненнями ОСОБА_1 , які останній надавав на місці події, будь-яких заперечень щодо керування автомобілем не висловлював, з приводу права на захист вказав, що на даний час не потрібно.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 Кодексу про адміністративні правопорушення України суд враховує характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого. З огляду на наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ