ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 675/553/24

Провадження № 33/4820/476/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Забєліної І.А., захисника Кедруна Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

За постановою суду, 07 квітня 2024 року близько 17 год. в с. Мислятин Шепетівського району Хмельницької області по вул. Горинській ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну цифрову камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що в матеріалах справи відсутня інформація про те, що працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що у протоколі відсутня дата, а саме рік розгляду даного протоколу у суді.

Посилається і на те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

На думку апелянта показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у постанові відрізняються від показань, які були надані ними у суді.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №668133 від 07.04.2024, що у вказаний день о 17 год. 04 хв. в с. Мислятин Шепетівського району Хмельницької області по вул. Горинській ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21083», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.04.2024;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції;

- поясненнями інспектора СРПП ВПД № 2 Аністратінко В.О., який в суді першої інстанції повідомив, що 07 квітня 2024 року під час несення служби він отримав повідомлення про те, що в с. Мислятин групою осіб вчиняються хуліганські дії. Разом із своїм напарником ОСОБА_5 вони попрямували на виклик, по дорозі він підтримував телефонний зв`язок із старостою села ОСОБА_2 . По приїзду в село поблизу автобусної зупинки вони зустріли ОСОБА_2 та інших жителів, які розповіли, що зі сторони с. Лопушне до магазину в с. Мислятин на великій швидкості приїхав ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ 2108 білого кольору. Водій знаходився у стані сп`яніння, нецензурно висловлювався. На той час автомобіля на місці не було і вони разом із старостою села та ще однією жителькою поїхали у напрямку села Лопушне. На лузі вони виявили ОСОБА_1 та ще двох чоловіків, які були без автомобіля, однак по зовнішніх ознаках перебували у стані сп`яніння. Так як свідки вказали, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , вони запропонували для нього пройти огляд на стан сп`яніння, однак той відмовився. Після цього працівниками поліції були складені матеріали адміністративної справи.

- поясненнями старости Мислятинського старостинського округу ОСОБА_2 , яка в суді першої інстанції пояснила, що 07 квітня 2024 року вона знаходилася в с. Мислятин поблизу річки Горинь і бачила, як зі сторони села Лопушне на великій швидкості приїхав автомобіль, який спершу став робити круті розвороти поблизу автобусної зупинки, а потім зупинився по неподалік магазину «Водограй». Із сидіння водія з автомобіля вийшов ОСОБА_1 , також з автомобіля вийшов ОСОБА_6 . Вони обоє були у стані сильного алкогольного сп`яніння, висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_1 став виясняти стосунки із Самарою місцевим жителем. На зауваження ОСОБА_1 і ОСОБА_7 відреагували агресивно, нецензурно висловлювалися, від них було чути запах горілки. Після цього свідок зателефонувала в поліцію та повідомила про правопорушення. Затим ОСОБА_1 сів в автомобіль за кермо та разом із пасажирами поїхали у напрямку с. Лопушне. Коли разом із працівниками поліції вони поїхали за ними то виявили автомобіль ВАЗ 2108 на вул. Миру, а правопорушників вони наздогнали по дорозі у напрямку с. Лопушне.

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка в суді першої інстанції пояснила, що 07 квітня 2024 року в післяобідню пору вона на власному автомобілі рухалася із с. Лопушне в с. Мислятин, коли на вулиці в с. Мислятин її на великій швидкості обігнав автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , при цьому на дорозі на велосипедах їхали діти. Поблизу магазину автомобіль ще зробив два круги на швидкості і зупинився. ОСОБА_3 підійшла до автомобіля, відкрила дверку і звернулася до ОСОБА_1 : «Коля, що ти робиш?». Однак ОСОБА_1 разом із пасажиром автомобіля відповіли нецензурною лайкою, проявляли агресію до неї, обоє були дуже п`яні. Потім ОСОБА_1 сів у машину та поїхав на Лопушне.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Посилання апелянта на те, що всупереч вимог закону, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказане не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ніяким чином не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у протоколі не зазначено рік розгляду даного протоколу не заслуговують на увагу, оскільки із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, судом першої інстанції ОСОБА_1 належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, розгляд справи проведено за його участю.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК