ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/2540/23
Провадження № 3/553/29/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Рябоконя Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Смоленська, громадянина України, особи з інвалідністю ІІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.09.2023 о 14 год. 47 хв. по просп. Миколи Вавілова, 13/42 у м. Полтаві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник Хлистун І.М. в судове засідання 07.08.2024 не прибули, остання звернулась із клопотанням про проведення розгляду за їх відсутності та підтримала раніше заявлене клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснив, що у вказаний в протоколі дату, час і місці він керував транспортним засобом та його зупинили працівники поліції, причин зупинки не повідомляли, пройти огляд на місці не пропонували. Після складення протоколу він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд, ознак сп`яніння у нього не виявили.

Захисник Хлистун І.М. в суді прохала закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що надала письмові клопотання від 15.11.2023 та 07.08.2024.

За змістом клопотань сторони захисту, вказані поліцейським ознаки сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 на відеозапису відсутні, причина для зупинки транспортного засобу відсутні, протокол складався без участі ОСОБА_1 , після складання протоколу останнього не було відсторонено від кування, із змісту направлення ОСОБА_1 було доставлено на огляд, докази, які б могли підтвердити факт керування не надані. За посиланням сторони захисту лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом винуватості особи, з огляду на що належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 не надано.

З`ясувавши позицію особи, яка притягується до відповідальності, та її захисника, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 505722 від 18.09.2023; направленням водія на огляд в КП «Центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», згідно з яким у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вимог п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 не дотримався, йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, від чого останній відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, який був зупинений працівниками поліції. При цьому, згідно з дослідженими судом доказами, які об`єктивно узгоджуються між собою, водія було повідомлено про виявлені ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, повідомлено причину зупинки, роз`яснено права, від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, виходячи із положень ст.23 КУпАП, суд зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Підставі для закриття провадження у справі судом не встановлено.

Прохаючи закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення, стороною захисту серед іншого було наголошено на тому, що після складання протоколу ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу і пройшов огляд, під час якого ознак сп`яніння виявлено не було.

Водночас, суд не може взяти до уваги вказаний висновок, оскільки огляд будо пройдено після спливу двох годин, первинно виявлені ознаки могли перестати існувати, а відомостей про здачу біологічного середовища й відповідно про негативні результати тестів, які б беззаперечно свідчили про відсутність наркотичних речовин, суду надано не було. Інші викладені у клопотанні твердження спростовуються як дослідженими матеріалами справи у їх сукупності, так і поясненнями самого ОСОБА_1 .

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих