ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5089/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 82448, 02 липня 2024 року о 23 год. 25 хв. у місті Києві по вул. Харківське шосе, 57, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився при фіксації на нагрудні б/к 472339; 472014, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Страшок Є.В. подав письмові заперечення, у яких просить провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що (1) зупинка транспортного засобу BMW 330і, д.н.з. НОМЕР_1 була незаконною та водієві не було повідомлено про причину зупинки його транспортного засобу; (2) при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 було порушено порядок оформлення протоколів, оскільки перед направленням водія у медичний заклад, огляд на місці зупинки мав проводитися поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів і такий огляд не пропонувався і не проводився; (3) ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, не повідомлялися наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; (4) у протоколі серії ААД № 824458 не зазначена стаття за якою водій має бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а також не вказана частина статті КУпАП, що впливає на кваліфікацію інкримінованого йому правопорушення, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як зазначалось, 02 липня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ним пункту 2.5 ПДР України, тобто відмовою у проходженні огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Частиною шостою статті 266 КУпАП встановлено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Водночас, як передбачено пунктом 12 розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння підтверджується долученим до протоколу відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, що був досліджений судом.

Оцінюючи наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис, суд дійшов висновку, що ним підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку. Така відмова, крім безпосереднього зазначення про це ОСОБА_1 , полягала також і у зазначення ним умов, за яких він проходитиме огляд (проходження його самостійно наступного дня).

Суд зазначає, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху покладає на водія безумовний обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується існування обставин, які б могли дати суду підстави для висновку про наявність у діях інспекторів УПП ознак спонукання ОСОБА_1 до відмови від проходження такого огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі.

Суд при цьому зауважує, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи доданий до протоколу відеозапис у сукупності з іншими обставинами справи, вони визнаються судом достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_1 про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і неповідомлення йому про причини зупинки, про неповідомлення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та про відсутність відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування ТЗ, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписами нагрудної камери працівників поліції та постановою серії ЕНА № 2525293 від 02 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, а саме за рух у крайній лівій смузі по Харківському шосе без наміру здійснити розворот або поворот ліворуч при вільній правій смузі. Відеозаписом також підтверджується передача керування транспортним засобом іншій особі, що спростовує доводи захисника про невідсторонення ОСОБА_1 від керування ТЗ.

Посилання захисника на те, що поліцейський порушив порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не провів його на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, суд також відхиляє з тих підстав, що як визначено пунктом 12 розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Водночас суд частково погоджується з посиланнями захисника на наявність у протоколі недоліків щодо зазначення частини статті та статті, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як свідчить зміст протоколу, надісланий до суду, у ньому відсутнє зазначення частини статті 130, за якою передбачена відповідальність за допущене ОСОБА_1 порушення ПДР, а наданий ОСОБА_1 до суду другий примірник протоколу (копія протоколу) не містить зазначення частини статті і статті, які йому інкримінуються. У долученій до протоколу про адміністративне правопорушення довідці УПП просить розглядати дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП.

Водночас, як слідує з формулювання суті адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, звинувачення ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП органом, уповноваженим на складання протоколів про адміністративне правопорушення, не висувається, про що свідчить відсутність зазначення у протоколі повторності вчиненого правопорушення, відповідно судом і не аналізується, оскільки уточнювати, редагувати протокол з цього питання суд не уповноважений.

ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув скаргу, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. ЄСПЛ у цій справі виклав позицію, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, з огляду на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення вказівки про повторне протягом року вчинення порушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , його дії підлягають кваліфікації за частиною першою статті 130 наведеного Кодексу.

Посилання захисника на те, що неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд також відхиляє, оскільки формулювання суті адміністративного правопорушення і фактичні обставини інкримінованого особі адміністративного правопорушення викладені у протоколі відповідно до диспозиції статті 130 КУпАП, тобто так як вони визначені у законі. Суд наголошує, що захисник не зазначив, яким чином наявність цього недоліку у протоколі впливає на встановлення обставин адміністративного порушення, спростовує наявність самої події адміністративного порушення, може свідчити про незаконність прийнятого рішення та бути підставою для закриття провадження, як про це зазначає сторона захисту.

Частиною другою статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього підлягає стягненню судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, що становить 605,60 грн на користь держави.

Керуючись ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2024 року.

Суддя О.В. Якусик