Номер провадження: 33/813/2548/24
Номер справи місцевого суду: 523/7588/24
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д.А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацеської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852691від 21.04.2024 року, відповідно до якого встановлено, що 21.04.2024 року о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_2 рухався по вул. Миколаївська дорога, 203 в м.Одесі керував транспортним засобом «Ford» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, не природня блідість. Від проходження огляду у медичному закладі водій відмовився згідно зі встановленим законом порядком.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2024 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також разом з апеляційною скаргою просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що копію оскаржуваної постанови не отримували поштою, а ознайомившись з матеріалами вказаної справи 24.09.2024 року дізнались про ухвалення оскаржуваної постанови.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що судом першої інстанції було порушено права сторони захисту, щодо обізнаності завчасного повідомлення за три дні, відкладеного судового засідання на 26.09.2024 року о 10 год 30 хв, через не виконання судом першої інстанції обов`язку відправлення судових повісток.

Вважав, що судом першої інстанції не перевірено правильності складеного протоколу про адміністративне правопорушення, не перевірено відеозапис долучений до матеріалів справи, не перевірено інформації про те, що огляд ОСОБА_2 проведено поліцейським без відповідних повноважень і спеціальних знань та інших матеріалів справи.

Зазначав, що судом першої інстанції не вирішено у процесуальний спосіб заявлених стороною захисту клопотань про витребування інформації.

Вважав, що судом першої інстанції надано помилкової оцінки, щодо затвердження відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, так як останній не вислолював відмови від проходження такого огляду.

Враховуючи вищевикладене вважали, що у справі відсутні належні та допустимі докази, щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Фальчука В.П., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувану постанову скаржник не отримував, з вказаною постановою ознайомився 24 вересня 2024 року про, що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 в заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.29).

Отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2024 року.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852691 від 21.04.2024 року (а.с.1);

-відеозаписом з бодікамер поліцейських інспекторів № 473731,№ 475296, доданих до матеріалів(а.с.5);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.04.2024 року(а.с.4);

- довідками про особу правопорушника (а.с.2-3).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 852691 від 21.04.2024 року, відповідно до якого встановлено, що 21.04.2024 року о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_2 рухався по вул. Миколаївська дорога, 203 в м.Одесі керував транспортним засобом «Ford» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, не природня блідість. Від проходження огляду у медичному закладі водій відмовився згідно зі встановленим законом порядком.

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_2 було зупинено під час керування транспортного засобу «Ford Escort», номерний знак НОМЕР_1 . Надалі працівниками поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти поверхневу перевірку і поверхневий огляд транспортного засобу під його керуванням, на що останній погодився і продемонстрував працівникам поліції вміст його особистих речей та транспортного засобу. Під час з`ясування анкетних даних працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_2 має захворювання ВІЛ і вживає лікарські препарати кожен день. В подальшому працівниками поліції ОСОБА_2 було повідомлено, що в нього вбачаються ознаки перебування під дією лікарських засобів, а саме відсутність реакції зіниць очей на світло та блідий шкіряний покрив, у зв`язку з чим запропоновано проїхати до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_2 з початку погодився , після чого працівником поліції складалося відповідне направлення, а надалі ОСОБА_2 на чітке запитання поліцейського, щодо проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі вияв бажання чіткої відмови від проходження процедури освідування на встановлення стану його сп`яніння ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООМЦПЗ» ООР від 21.04.2024, відповідно до якого працівниками поліції були виявлені в ОСОБА_2 ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено сповіщення сторони захисту про відкладене судове засідання не заслуговують на задоволення, адже в матеріалах справи міститься телефонограма адресована ОСОБА_1 (а.с.19), та довідки про доставку смс ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.22-23) датовані 21.08.2024 роком, що свідчить про обізнаність проведення вказаного судового засідання, та про вчинення судом усіх можливих дій щодо повідомлення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не перевірено правильності складеного протоколу про адміністративне правопорушення, не перевірено відеозапис долучений до матеріалів справи, не перевірено інформації про те, що огляд ОСОБА_2 проведено поліцейським без відповідних повноважень і спеціальних знань та інших матеріалів справи, є необґрунтованими, так як на думку суду спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з якого чітко вбачається, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції, в ході з`ясування обставин було встановлено, що останній вживає лікарські препарати так як хворий на ВІЛ, а також те, що у ОСОБА_2 наявні ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під дією лікарських препаратів, з метою з`ясувавння стану сп`яніння останній з початку погодився пройти процедуру освідування в медичному закладі, але в ході складання відповідних документів заявив чітку відмову на проходження процедури освідування, що підтверджується відрізком на відеозаписі ААД 852691 ОСОБА_2 ст. 130 +ча на 00:12:41 (21:47:55 год 21.04.2024 року)внаслідок чого відносно ОСОБА_2 було складено адміністративні матеріали. Також ці обставини підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 21.04.2024р. наявне в матеріалах справи (а.с.4) та протоколом про адміністративне правопорушення відповідно до якого ОСОБА_2 поставив свій власноручний підпис, що підтверджує його ознайомлення з адміністративними матеріалами. До того ж апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази оскарження дій поліцейських, які сторона захисту вважала незаконними.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не вирішено у процесуальний спосіб заявлених стороною захисту клопотань про витребування інформації відносно ОСОБА_2 про лікування його патологічного захворювання лікарськими препаратам Долумтегравір, ламівудин та тенефовір дизопроксил фурамат, а також інформації про стан здоров`я ОСОБА_2 у медичної установи- Центр значимих хвороб апеляційний суд вважає, що дійсно судом першої інстанції не надано належної правової оцінки таким поясненням (а.с.9-10). Тому апеляційний суд вважає надати належну правову оцінку таким клопотанням, яка полягає в наступному.

Дослідивши матеріали клопотання подані адвокатом Фальчуком В.П. викладені вище, апеляційний суд дійшов висновку, що надані клопотання не обґрунтовано належними та допустимими доказами необхідність витребування такої інформації, так як в даному випадку розглядається протокол про адміністративне правопорушення в наслідок порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому витребування вказаної інформації на суть обраної ОСОБА_2 позиції захисту та обрану обвинуваченням кваліфікацію не впливає.

Стосовно нових доводів заявлених в апеляційній скарзі, а саме :

- витребування в Управлінні патрульної поліції Одеської області дозволу про право працівників поліції, які проводили огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп?яніння, проводити такі огляди, оскільки працівники поліції були некомпетентними із цього питання, апеляційний суд вважає, що подання такого клопотання про витребування інформації порушує процедуру стадійності розгляду клопотання, так як в суді першої інстанції не заявлялось таке клопотання, що позбавило можливості суд першої інстанції надати належну правовову оцінки такому клопотанню, тому апеляційний суд вважає за доцільне залишити таке клопотання без розгляду.

- витребування у голови Суворовського районного суду м. Одеси інформації, яка підтверджує відсутність у суді коштів на відправлення судових повісток та судових рішень поштою, оскільки не направлення судових повісток й судових рішень на адресу ОСОБА_2 і його представника суддею Шкорупеєвим Д.А., так як вважали упередженим ставленням судді до учасників процесу, у зв?язку із чим під час розгляду справи йому заявлявся відвід, апеляційний суд вважає, що задоволення такого клопотання виходить за межі доказування за відповідною диспозицією та не впливає на розгляд справи по суті адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР, та як вже наголошувалось апеляційним судом, відповідно матеріалів справи міститься телефонограма адресована ОСОБА_1 (а.с.19), та довідки про доставку смс ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.22-23) датовані 21.08.2024 роком, крім того представник відповідно до оскаржуваної постанови знаходився в залі судових засідань та надав пояснення, що свідчить про вчинення судом першої інстанції достатніх дій для повідомлення сторони про час та місце судового засідання , а тому апеляційний суд приходить до висновку про залишення такого клопотання без задоволення.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції надано помилкової оцінки, щодо затвердження відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, так як останній не висловлював відмови від проходження такого огляду, є суперечливими доводами так як відповідно до відеозапису наявного в матеріалах справи ААД 852691 ОСОБА_2 ст. 130 +ча на 00:12:41 (21:47:55 год 21.04.2024 року) чітко зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження процедури огляду на стан сп`яніння.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що у справі відсутні належні та допустимі докази, щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, не є слушними так як носять загальний не конкретизований характер, адже апеляційним переглядом справи встановлені обставини вчинення правопорушення тобто такі доводи є такими, що не заслуговують на задоволення та спростовуються в сукупності наявних доказів у справі .

В даному випадку ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 ніщо не перешкоджало пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку та підтвердити свої твердження про відсутність наркотичного сп`яніння, чи перебування під лікарськими засобами.

Крім того, як вбачається із відеозапису, поліцейські роз`яснили ОСОБА_2 його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відмовляючи від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння , або перебування ОСОБА_2 під лікарськими препаратами, тому останній діяв умисно та в повній мірі розумів наслідки своїх дій.

Щодо пояснень адвоката Фальчука В.П. наданих в судовому засіданні, про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, є головним доказом то такі пояснення не відповідають вимогам діючого КУпАП, так як ним не передбачено передчасно визначеної сили будь-якого доказу.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_2 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2024 рокуроку.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 09 грудня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький