КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/742/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Руденко Світланою Юріївною,

на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює головним бухгалтером ТОВ «ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Провадження у справі закрито.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «Цехаве Корм ЛТД», за адресою: м. Київ, пров. Хрестовий, буд. 2, 17.06.2020 року, вчинила правопорушення:ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме: завищено від`ємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 706 009 грн., в тому числі за березень 2019 року на суму 136 831 грн., за червень 2019 року на суму 569 178 грн, занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 282 507 грн., в тому числі за лютий 2019 року на суму 1 165 852 грн., за березень 2019 року на суму 116 655 грн., чим порушила вимоги п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Руденко С.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, без встановлення вини, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, що прийнята без з`ясування всіх обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджуючись з податковими повідомленнями, які винесені на підставі акту перевірки, ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 603 134 грн., у тому числі: 1 282 507 грн. - за податковими зобов`язаннями та 320 627 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями; № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість на 706 009 грн.

За результатами розгляду даного позову Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято рішення від 11.03.2021 року у справі № 640/22492/20, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 року, яким адміністративний позов ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 року № та № , від 17.06.2020 року № 87/26-15-05-07-07-10/32708265. Отже, судовим рішенням у справі № 640/22492/20, яке набуло законної сили, встановлено відсутність порушень ТОВ «Цехаве Корм ЛТД», викладених в акті перевірки від 17.06.2020 року № 87/26-15-05-07-07-10/32708265.

Вказує, що тлумачення абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Поєднання закриття справи з одночасним визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року, посилаючись на те, що копію постанови ОСОБА_1 не отримувала, про її наявність дізналась з Єдиного державного реєстру судових рішень 07 серпня 2023 року.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено Печерським районним судом м. Києва 26 липня 2023 року за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Даних про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року.

Листом Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки апеляційні скарги на постанови суду першої інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції, який виніс постанову.

01 вересня 2023 року ОСОБА_1 вдруге подала апеляційну скаргу, спрямувавши її на адресу Печерського районного суду м. Києва.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, матеріалами справи не спростовуються.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Руденко С.Ю. підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, без встановлення вини.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскаржувана постанова судді першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП та закриваючи провадження у справі з огляду на сплив строку накладення адміністративного стягнення, суд допустив неповне з`ясування обставин справи, що у свою чергу призвело до прийняття необґрунтованого рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 20.05.2020 року по 10.06.2020 року посадовою особою Головного управління ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Цехаве Корм ЛТД», за результатами якої складено акт від 17.06.2020 року № 87/26-15-05-07-07-10/32708265.

Актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 706 009 грн., в тому числі: за березень 2019 року на суму 136 831 грн., за червень 2019 року на суму

569178 грн., занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 282 507 грн., в тому числі: за лютий 2019 року на суму 1 165 852 грн., за березень 2019 року на суму

116 655 грн. (а.с. 2-4).

На підставі виявлених порушень, 14.07.2020 року Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 603 134 грн., у тому числі: 1282 507 грн. - за податковими зобов`язаннями та 320 627 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість на 706 009 грн. (а.с. 37-38, 39-40).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 92/26-15-05-07-02-23 від 17 червня 2020 року, посадовою особою Головного управління ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» та встановлено, що головний бухгалтер ТОВ «Цехаве Корм ЛТД», за адресою: м. Київ, пров. Хрестовий, буд. 2, 17.06.2020 року, вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме: завищено від`ємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 706 009 грн., в тому числі за березень 2019 року на суму 136 831 грн., за червень 2019 року на суму 569 178 грн., занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 282 507 грн., в тому числі за лютий 2019 року на суму 1 165 852 грн., за березень 2019 року на суму 116 655 грн., чим порушила вимоги п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України (а.с. 1).

Разом з тим, диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

Всупереч цим вимогам Закону у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає порушення саме нею встановленого порядку ведення податкового обліку, який нею Закон порушено. Посилання ж у протоколі на норми Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину, чим порушується її право на захист.

Окрім того, відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії/бездіяльність вчинені, в чому полягає її вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

З огляду на встановлені вище обставини протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, всупереч вимог ст. 283 КУпАП, судом не вказаний у постанові опис обставин, установлених під час розгляду справи, а зазначені лише обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суддя у постанові послався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та актом перевірки. Однак, як встановлено під час апеляційного розгляду, протокол відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а відтак він не може бути доказом у справі.

Наявна у матеріалах справи копія акту перевірки також не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення - рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Як вбачається з матеріалів , доданих до апеляційної скарги, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 року № та № були оскаржені ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цехаве Корм ЛТД» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 року:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1603134,00 грн, у тому числі: 1282507 грн - за податковими зобов`язаннями та 320 627 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість на 706 009 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2021 року у справі № 640/22492/20 адміністративний позов ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 року № та № (а.с. 42-53).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 № та № не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також суперечать встановленим у справі обставинам, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2021 року - залишено без змін (а.с. 54-61).

Таким чином, висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не ґрунтуються на доказах по справі, оскільки акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення був не узгодженим, а за результатами оскарження податкових повідомлень-рішень судом встановлено, що такі повідомлення-рішення є протиправними, а тому стверджувати про законність та обґрунтованість акту були відсутні підстави, а отже він не міг бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому висновок суду про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є необґрунтованим.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, оскільки податкове повідомлення-рішення, яке складене на підставі акту за результатами документальної перевірки 17.06.2020 року № 87/26-15-05-07-07-10/32708265 скасоване рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2021 року.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в апеляційній скарзі наведено переконливі доводи, які ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та дають апеляційному суду підстави для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Руденко Світланою Юріївною, - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року - скасувати, провадження у справі закрити згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук