Провадження №: 3/336/3548/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2024 року о 15 год. 45 хв. у Запорізькій області, м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Хороводна, буд.48, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПР України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом, передачі автомобіля під розписку. Правопрорушення вчинено неодноразово протягом року.

18.05.2024 року о 15 год. 45 хв., в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Хороводна, буд.48, водій керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Постановою суду від 24.07.2024 року адміністративні справи об`єднані в одне провадження відповідно до ст. 36 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Судова повістка повернулася до суду не врученою, СМС-повістка також не доставлена через недоступність абонента.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.

Суд розцінює дії особи як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності. В зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про розгляд справи без участі особи, що притягається до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, знайшла своє підтвердження.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, за вищевказаних обставин підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом інспектора; письмовим опитування свідків; постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2024 року № 203/1522/24 пр.3/0203/778/2024 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень за ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП.; довідкою інспектора старшого лейтенанта поліції Т. Шміт про повторність адміністративних правопорушень; відеозаписом правопорушень.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП визначено адміністративним правопорушенням керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність особи за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Протокол в даному випадку складений за повторне протягом року керування транспортним засобом особою,яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Винність особи у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується наступними доказами; проколом про адміністративне правопорушення; рапортом інспектора; письмовими поясненнями свідків; постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2024 року № 203/1522/24 пр. 3/0203/778/2024 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень за ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП.; довідкою інспектора старшого лейтенанта поліції Т. Шміт, з якої вбачається, що права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не отримував, має повторність адміністративних правопорушень; відеозаписом.

Отже вина ОСОБА_1 , у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту є найсуворішим стягненням, яке передбачене, в даному випадку, санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, враховуючи неодноразові грубі порушення особою Правил дорожнього руху, нехтування загальноприйнятими правилами співжиття людей, недостатність стягнення у виді штрафу, який неодноразово накладався на особу у значних розмірах, необхідним стягненням, що зможе запобігти вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є саме адміністративний арешт на строк, встановлений санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, із конфіскацією транспортного засобу.

Суд не вбачає правових підстав для позбавлення особи права керування транспортними засобами, адже згідно з відповідною довідкою, що міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 , взагалі не отримував такого права. Вказаний висновок суду відповідає рекомендаціям, викладеним в абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 02.12.2005 № 14.

Сплаті відповідно до ст.40-1КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без позбавлення права керування транспортними засобами та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності ОСОБА_1 .

Конфіскувати транспортний засіб ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , який є власністю ОСОБА_1 , в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв