Справа № 571/1922/24
Провадження № 3/571/1152/2024

П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2024 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі судді Комзюк А.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №159346 від 19.08.2024: «19 серпня 2024 року встановлено, що 18.08.2024 року о 10:20 год. ОСОБА_2 неналежно виконувала обов`язки, передбачені ст.150 СК України, по догляду за донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у вчиненні останньою дій, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Перебувала за місцем проживання».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому порядку. Відповідно до ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи правопорушника.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Зокрема, таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Водночас, відомостей у підтвердження того, що ОСОБА_1 будь-яким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Згідно заяви ОСОБА_4 , поданої до відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області 19.08.2024, остання просить прийняти міри до невідомої особи, яка шляхом вільного доступу з подвір`я житлового будинку здійснила крадіжку дитячого покривала вартістю 270 гривень близько 10:00 год. 18.08.2024.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дрібну крадіжку вчинила малолітня ОСОБА_3 , 2015 року матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення адмініставного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,280,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А.Ф.Комзюк