Справа № 125/984/24
Провадження № 33/801/718/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 23 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2024 року постановою Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Не погодившись з цією постановою, законний представник ОСОБА_1 його мати ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відеозапис про фіксацію правопорушення у матеріалах справи відсутній, а інші докази не підтверджують складу правопорушення у діях ОСОБА_1 . ОСОБА_1 є неповнолітнім і тому до нього можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП. Складання протоколу про адміністративне правопорушення повинно було здійснюватися у присутності законного представника ОСОБА_1 , оскільки він внаслідок свого віку не міг в повній мірі захищати свої права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а ч. 5 ст. 126 КУпАП за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29 квітня 2024 року о 17 год. 45 хв. по вул. Центральній у селищі Бар, Жмеринського району Вінницької області керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Вказане правопорушення ним протягом року вчинено повторно. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 768573, складеним 29 квітня 2024 року о 17 год. 55 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 2).

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року у справі №125/107/24, якою ОСОБА_1 , зокрема визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 8-9). У цій постанові вказано, що 08 січня 2024 року о 16 год. 53 хв. ОСОБА_1 по вул. Миру у с. Пляцина, Жмеринського району Вінницької області керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ч. ч. 3-4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він будучи притягнутим 23 січня 2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно протягом керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис про фіксацію правопорушення у матеріалах справи відсутній, а інші докази не підтверджують складу правопорушення у діях ОСОБА_1 , не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки, вказуючи на такі обставини, скаржник не заперечує того, що ОСОБА_1 не було дотримано ПДР України (п. 2.1 а), що свідчить про те, що такі твердження скаржника направлені на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєне ним правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним майбутніх правопорушень.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім і тому до нього можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не можна визнати обґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 44, 51, 89, 121-127, 130, ст. 139, ч. 3 ст. 154, ч. 2 ст. 156, ст. ст. 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З урахуванням того, що за змістом ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121-127 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, а положення цієї ж статті про можливість застосування до таких осіб заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, не є імперативними, що дає суду право на власний розсуд обирати чи застосовувати передбачені законом заходи впливу, та того, що ОСОБА_1 повторно протягом року свідомо та навмисно порушив закон, тому підстави для застосування до нього заходів впливу відсутні.

Доводи скарги про те, що складання протоколу про адміністративне правопорушення повинно було здійснюватися у присутності законного представника ОСОБА_1 , оскільки він внаслідок свого віку не міг в повній мірі захищати свої права, відхиляються апеляційним судом, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Таким чином, вимоги цієї статті, яка регулює порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також положення ст. 256 КУпАП, яка містить вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачають окремого порядку складання протоколу щодо неповнолітніх осіб.

Крім того, в протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Натомість жодних заперечень з приводу даної обставини він у поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення не висловлював.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Барського районного суду Вінницької області від 23 липня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук