Справа № 473/4083/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"19" серпня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №818260 від 18.07.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «18.07.2024 року 12:36 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 керував т/з Шкода Октавія д/н НОМЕР_2 , відносно якого було встановлено обмеження у праві керування т/з постановою Доманівського райсуду ВП №55797645 від 21.02.2019 р.».

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, йому було надіслано рекомендований лист на адресу, яка вказана поліцією в протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно із поштовим повідомленням він судовий виклик не отримав з причин від суду не залежних, зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Про причини неприбуття до суду ОСОБА_1 не повідомив та клопотань про відкладення слухання справи до суду не подав. Відповідно до ст.268 КУпАП справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 в межах строків, що визначені ст.277 КУпАП, оскільки суд вжив всіх належних заходів для виклику особи рекомендованим листом, який ОСОБА_1 не отримав з причин від суду не залежних.

Судом були вичерпані всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи. Заявку на отримання смс-повідомлення поліцією до протоколу надано не було.

При цьому суд враховує, що розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованим листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (18.07.2024 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №818260 від 18.07.2024 року поліцейським долучено копію постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.02.2019 року ВП №55797645, з якої вбачається, що ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування т.з. до повного погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Але до протоколу не надано доказів того, що ОСОБА_1 таку постанову державного виконавця отримував та знав про існування встановлених стосовно нього обмежень у праві керування транспортними засобами на той момент, коли був зупинений поліцейськими.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд враховує, що ч.3 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 126 КУпАП доповнена ч.3 на підставі підпункту 4 п.1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018 року.

Згідно із ч.9 п.2 ст.71 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII«Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно із ч.9 п.2 ст.71 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII«Про виконавче провадження» вказана постанова державного виконавця надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтеюцього, в даному випадку на посадових осіб органів Національної поліції.

Як вбачається з наданих матеріалів, суду не надано інформація про те, що ОСОБА_1 отримав постанову ДВС та був з нею ознайомлений та знав про те, що обмежений в праві керування транспортними засобами.

Будь-яких доказів того, що на момент складання протоколу ААД №818260 від 18.07.2024 року ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою державного виконавця про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, інформації про те, що така постанова йому надсилалася і він її отримував, а отже діяв умисно на невиконання постанови державного виконавця - матеріали справи не містять.

Дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП з наступних підстав.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність обмеження у праві керування транспортними засобами, таких підтверджень органами поліції також надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП, а саме суб`єктивна сторона, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.3 ст.126, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся в його відсутності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар