КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Карпенко Д.С., особи правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватиму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративноївідповідальності за те, що20грудня 2023 року о 00 годині38 хвилин в м. Києві по вул. Солом`янська, 10, керувавтранспортнимзасобом марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 з явнимиознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, поведінка, що не відповідаєобстановці, тремтінняпальців рук. Відпроходженняогляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, щозафіксовано на нагрудну камеру №473772, 473256, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративнеправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не містять факту керування ним транспортним засобом, обидва відеозаписи розпочинаються з того моменту, як працівники поліції рухаються на службовому т/з та в подальшому підходять до т/з апелянта, який знаходиться в нерухомому стані.

Апелянт зазначає, що працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, на що апелянт погодився. На виконання вимоги працівника поліції апелянтом чотири рази було здійснено видих повітря у спеціальний технічний засіб, однак коли такий засіб не показав "необхідного" працівнику поліції результату, останній почав звинувачувати апелянта в тому, що він неправильно здійснює видих повітря та прийняв такі дії за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, апелянт вказує, що навіть після твердження працівника поліції про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинка т/з, він був зобов`язаний запропонувати апелянту пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря закладу охорони здоров`я.

Крім того, апелянт вказує, в порушення норм закону, в матеріалах справи відсутнє письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, яке б містило відомості про те, що він був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено останньому під розпис, а також йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також апелянт зазначив, що та під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не були роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі право на захист, як не були і роз`яснені правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, його пояснення, відповіді на запитання суду,дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 723761 від 20 грудня 2023 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України. Так, відповідно до вказаного протоколу встановлено, що ОСОБА_1 20 грудня 2023 року о 00 годині 38 хвилин в м. Києві по вул. Солом`янська, 10, керував транспортним засобом марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру № 473772, 473256, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 грудня 2023 року, дані якого кореспондуються з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення у т.ч. щодо ідентифікованих ознак стану сп`яніння у водія (а.с. 3);

- розпискою ОСОБА_2 від 20 грудня 2023 року, який підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Солом`янська, 10 та зобов`язався не передавати керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 протягом 24 годин (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення останнім правил дорожнього руху.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, а також зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - не заслуговують на увагу.

Так, з переглянутого апеляційним судом відеозапису долученого до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений шляхом переслідування, після зупинки знаходився за кермом автомобіля із працюючим мотором та включеними фарами. Після зупинки поводив себе зухвало, не чітко відповідав на питання, ігнорував зауваження поліцейських. На вимогу працівників поліції надати документи неодноразово відмовлявся. На відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками сп`яніння, що підтверджується його поведінкою, яка не відповідає обстановці, а саме не орієнтується в просторі та часі, має не чітку мову. ОСОБА_1 4 рази дув в прилад, але навмисно не додував, що свідчить про його навмисні дії, з метою ухилення від відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, однак останній відмовився. Вказане, з урахуванням вищевказаних доказів, повністю доводить винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 грудня 2023 року до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Вказане направлення підписане працівником поліції ст. лейтенантом Яцуком Д.О. (а.с. 3).

Твердження ОСОБА_1 про те, що під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не були роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі право на захист, як не були і роз`яснені правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння - не заслуговують на увагу.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що працівниками поліції були роз`ясненні всі права ОСОБА_1 , а також було роз`яснено право на проходження огляду на встановлення стану сп`яніння в медичному закладі.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, останнім не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 760/798/24

Апеляційне провадження № 33/824/2563/2024

Категорія: ч.1 ст.130КУпАП

Суддя у першій інстанції - Криворот О.О.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.