Справа № 141/332/24
Провадження № 33/801/693/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2024 року постановою Оратівського районного суду Вінницької області визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги він вказав, що капітан поліції Олександр Растовецький не мав права вчиняти будь-які дії від імені юридичної особи Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, оскільки згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від імені цієї юридичної особи мають право вчиняти дії інші особи, до числа яких Олександр Растовецький не входить, тобто усі інші працівники повинні мати доручення від юридичної особи, яку вони представляють (ст. 244 ЦК України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 13 серпня 2024 року о 10 год. 15 хв., ОСОБА_1 не з`явився.

09 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами.

Вказана заява задоволенню не підлягає, оскільки скаржник у ній не вказав жодної конкретної причини з посиланням на відповідні докази, яка б завадила йому з`явитись у судове засідання для захисту своїх інтересів, що позбавляє можливості суд станом на день призначеного судового засідання встановити поважність причин неявки ОСОБА_1 у це судове засідання.

Разом з тим, за ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 03 червня 2024 року о 16 год. 46 хв. на автодорозі Р-17 78 км (сполучення с. Якимівка - с. Бугаївка) не виконував законні вимоги працівників поліції, а саме не надав документів, які посвідчують особу, перебуваючи в автомобілі, виражався нецензурною лайкою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 089477 від 03 червня 2024 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 2).

Рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ст. сержанта поліції Олега Пендальчука від 03 червня 2024 року, у якому він вказав, що ним спільно із інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Олександром Растовецьким того ж дня приблизно о 15 год. 00 хв. під час патрулювання на автомобільній дорозі Р-17 78 км було зупинено автомобіль ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , із явними технічними несправностями. В ході перевірки транспортного засобу було встановлено, що даний автомобіль перебуває у розшуку по ІП «Гарпун» відповідно до постанови № 2 від 19 березня 2024 про розшук майна боржника. Під час спілкування із водієм останній будь-які документи, які посвідчують його особу, та на транспортний засіб пред`явити відмовився, почав поводити себе агресивно в бік працівників поліції. Вимогу поліцейських вийти із транспортного засобу водій відмовився виконувати. В подальшому для встановлення особи водія та притягнення його до адміністративної відповідальності останнього було затримано за ст. 185 КУпАП та відповідно до ст. 44, ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до водія було застосовано фізичну силу та спецзасіб - кайданки. Водієм вказаного автомобіля виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому відносно нього було складено адміністративні матеріали, автомобіль було поміщено на спецмайданчик у м. Вінниці (а. с. 4).

Рапортом інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Олександра Растовецького від 03 червня 2024 року, у якому зазначено, що 03 червня 2024 року він перебував у добовому наряді у складі СРПП спільно із поліцейським з РПП СПД № 1 ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ст. сержантом поліції Олегом Пендальчуком, приблизно о 15 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Р-17 (сполучення с. Якимівка - с. Бугаївка Оратівської ТГ) було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , із явними технічними несправностями. В ході перевірки транспортного засобу було встановлено, що вище вказаний автомобіль перебуває у розшуку по ІП «Гарпун» відповідно до постанови № 2 від 19 березня 2024 року про розшук майна боржника. В ході спілкування із водієм автомобіля останній будь-які документи, які посвідчують його особу, та на транспортний засіб пред`явити відмовився, а почав поводити себе агресивно в сторону працівників поліції. Виконувати законну вимогу працівників поліції вийти із транспортного засобу водій відмовився. В подальшому для встановлення особи водія та притягнення його до адміністративної відповідальності останнього було затримано за ст. 185 КУпАП та відповідно до ст. 44, ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до водія було застосовано фізичну силу та спецзасіб - кайданки. Водієм вказаного автомобіля виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому відносно нього було складено адміністративні матеріали, автомобіль було поміщено на спецмайданчик у м. Вінниці (а. с. 5).

Поясненнями ОСОБА_1 , у яких він вказав, що він рухався автодорогою (Р 17 78 км) на власному автомобілі, на блок пості його зупинили особи, які представились працівниками поліції. У них не було посвідчення встановленого зразка, а однострій був чорного, а не темно синього кольору, що встановлено законом, чим вони визвали недовіру у ОСОБА_1 . Також у них не було контракту, що дозволяє їм працювати законно у поліції, що викликало підозру у ОСОБА_1 , тому їх вимоги були незаконні і він їм відказав. ОСОБА_1 сказав їм, що вимоги законні, коли є повноваження, тобто, коли є посвідчення встановленого зразка, однострій темно синього кольору та контракт на службу в поліції. Вони силою пошкодили його автомобіль, нанесли ОСОБА_1 тілесні ушкодження, чим порушили його право людини на вільне пересування територією України, а також порушили ст. 2 Закону про поліцію про охорону прав та свобод людини (а. с. 3).

Відеозаписами, із яких видно, що ОСОБА_1 на неодноразове прохання працівників поліції надати документи, які посвідчують його особу, не зважав, виражався нецензурною лайкою (а. с. 7).

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України. На однострої поліцейського розміщується спеціальний жетон. Поліцейському заборонено знімати з однострою чи приховувати спеціальний жетон, а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів. Поліцейський, який виконує службові обов`язки в цивільному одязі, зобов`язаний завжди мати при собі спеціальний жетон, крім випадків, коли його наявність перешкоджає проведенню оперативно-розшукових заходів, негласних слідчих (розшукових) дій, виконанню завдань в умовах режиму секретності, або здійсненню заходів із забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також спеціальних заходів із забезпечення безпеки працівників суду і правоохоронних органів та їх близьких родичів, або під час здійснення повноважень поліції під час дії воєнного стану. У разі виконання поліцейським службових обов`язків із використанням засобів індивідуального захисту на них розмішується ідентифікаційний номер або спеціальний жетон, крім здійснення повноважень поліції під час дії воєнного стану. Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Згідно п. 8 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян підчас забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 (далі - Порядок №1456), уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі:

порушення водієм Правил дорожнього руху;

якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів;

якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 (далі - Порядок № 1455) визначено процедуру встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі - особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1455 встановлення особливого режиму здійснюється військовим командуванням на підставі Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Згідно п. п.1 п. 20 Порядку № 1455 заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар); затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів; тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.

За ст. 42 Закону України «Про національну поліцію» поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї. Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такий спеціальні засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що капітан поліції Олександр Растовецький не мав права вчиняти будь-які дії від імені юридичної особи Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, оскільки згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від імені цієї юридичної особи мають право вчиняти дії інші особи, до числа яких Олександр Растовецький не входить, тобто усі інші працівники повинні мати доручення від юридичної особи, яку вони представляють (ст. 244 ЦК України), не беруться апеляційним судом до уваги з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи за ст. 185 КУпАП.

Таким чином зазначені вище правовідносини регулюються Законом України «Про національну поліцію» та КУпАП, а не положеннями ЦК України.

З відеозапису видно, що ОСОБА_1 не заперечував, що поліцейські пред`явили йому посвідчення, але як він зазначав, вони були не встановленого зразка. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що посвідчення поліцейських були не встановленого зразка.

Зазначене вище не спростовує того, що ОСОБА_1 чинив злісну непокору законній вимозі поліцейських під час виконання ними своїх службових обов`язків, а наведені твердження скаржника є нічим іншим як спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить скасувати постанову поліцейського серії ЕНА №2307392 від 03 червня 2024 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 126 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві адміністративні суди розглядають справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи).

З огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не належить до компетенції місцевого загального суду, а тому постанова поліцейського, якою особу притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, відтак така вимоги скарги ОСОБА_3 задоволенню не підлягає. Натомість він не позбавлений можливості звернутись до місцевого загального суду як до суду адміністративної юрисдикції з метою скасування зазначеної вище постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук