Справа № 748/3704/24 Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В.
Провадження № 33/4823/946/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Рябініна Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Рябініна Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 15.08.2024 року о 22 год 10 хв, ОСОБА_1 по вул. Чернігівська, 5 у с. Довжик, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «Dodge Caliber», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), та ухилився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати її та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує на безпідставний розгляд справи без участі ОСОБА_1 , який не був повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи. Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом по справі, оскільки суперечить дійсним обставинам справи, де вказано про факт керування автомобілем, натомість транспортний засіб стояв з вимкненим двигуном, і ОСОБА_1 ним не керував. Вказує на відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на місці зупинки та від медичного огляду, та вважає, що підстав для проведення медичного огляду взагалі не було. На думку захисту, фабула адміністративного правопорушення не відповідає змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наголошує на відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також звертає увагу на порушення судом ст. 268 КУпАП та поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду. Зазначає, що копію постанови суду поштовим зв`язком ОСОБА_1 надіслано не було.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 671104 від 15.08.2024 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, та власноруч його підписав. (а.с. 3).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. (а.с. 4).

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 поліцейськими установлено ознаку алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від огляду на стан сп`яніння відмовився. (а.с. 5).

Згідно розписки ОСОБА_2 від 15.08.2024, остання зобов`язалася доставити транспортний засіб «Dodge Caliber», державний номерний знак НОМЕР_1 , до місця стоянки. (а.с. 6).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як поліцейські 15.08.2024 о 22:10 год прямували за автомобілем, який було зупинено. Підійшовши до автомобіля «Dodge Caliber», державний номерний знак НОМЕР_1 , на запитання поліцейського хто керував автомобілем, ОСОБА_1 відповів, що він. Під час спілкування з водієм поліцейський повідомляє, що вбачає у нього ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій не заперечує факту вживання алкоголю. Поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Алкофор чи у медичному закладі, на що водій відповів, що немає сенсу, оскільки він дійсно випив. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку. Водія відсторонено від керування автомобілем. Будь-яких зауважень водій не виказував.

За таких обставин, апеляційний суд визнає цей відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення та у сукупності з іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, доводи захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи у скарзі про відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є слушними та в повному обсязі спростовуються відеозаписом, згідно якого водій ОСОБА_1 особисто не заперечував факту керування автомобілем, факту вживання алкоголю, повністю усвідомлював вимогу поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, наголошуючи на розумінні ситуації, в якій опинився, та на відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, та будь-яких пропозицій чи зауважень з його боку не надходило.

Одним з аргументів апеляційної скарги є те, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , оскільки він був неналежним чином повідомлений про розгляд справи. Ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки місцевим судом надано правильну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом SMS-повідомлення у додатку Viber по номеру телефону, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яке було доставлено 22.08.2024 15:42:09 (а.с. 12), про причини неявки суду ОСОБА_1 не повідомив.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що у місцевого суду були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дане рішення судом належним чином мотивоване.

Будь-яких суттєвих порушень прав особи на захист апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи. Такі дії судом правильно розцінені як зловживання процесуальним правом, з чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання апеляційного суду, де у присутності адвоката надала пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів.

Стосовно твердження захисту про те, що судом копію постанови суду поштовим зв`язком надіслано не було, то такі спростовуються матеріалами справи, адже згідно супровідного листа № 748/3704/24/5557/2024 від 12.09.2024 районним судом надсилалась до відома копія постанови від 12 вересня 2024 року на адресу, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, однак згідно довідки про причини повернення рекомендоване повідомлення повернулося з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання (а.с. 16-17).

При винесенні рішення, апеляційний суд не може взяти до уваги інші доводи сторони захисту, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, та розцінює критично невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, оскільки воно повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити захиснику Рябініну Д.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Рябініну Д.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2024 року.

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Рябініна Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай