Справа № 181/729/24
Провадження №3/181/380/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з відділення поліції №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешканець АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2024 року о 09.04 годині водій ОСОБА_1 по вул.Павлівській, смт.Межова керував транспортним засобом марки VOLVO XC90, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітке мовлення). На вимогу працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. При цьому ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного та увімкнення спеціального звукового сигналу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення з посиланням на те, що викладені обставини у протоколі не відповідають дійсності, оскільки транспортним засобом він не керував. Працівники поліції безпідставно проводили поверхневу перевірку його речей, при цьому його транспортний засіб ніхто не зупиняв, а адміністративний матеріал складено безпідставно.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 адвокат Давидов В.О. надав суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення з посиланням на те, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, огляд останнього проведено з процедурними порушеннями, які визначені ст.266-1 КУпАП. Зазначається, що відеозаписом не зафіксовано факту керування авто та яким саме технічним приладом здійснювалась відео фіксація. Просить провадження у справах закрити.

З наданих письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що з вони з ОСОБА_1 є знайомими. Підтвердила, що коли до них під`їхали працівники поліції вони стояли на місці, оскільки заблудились. Згодом проводилась поверхнева перевірка ОСОБА_1 , який з цим не погоджувався і відмовлявся виконувати подальші вимоги поліцейських. Одночасно просить розглянути справу без її участі.

Беручи до уваги доводи письмові пояснення свідка, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, вивчивши його клопотання, дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення за правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 вважаю, що згідно ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти загальний номер справи №181/729/24 (провадження №3/181/380/24).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР, передбачена ст.130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Отже, при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак наркотичного/алкогольного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення має узгоджуватись із наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом з точки зору їх допустимості в ході розгляду справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Згідно п. 8.9 (б) ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується наступними доказами, які відповідно до ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення: протоколами про адміністративні правопорушення, які не містять відомостей, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким останній поставав власний підпис про відмову проходити огляд на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 травня 2024 року, а також письмовою розпискою

ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що згідно рапорту старшого інспектора чергового ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 16 травня 2024 року отримано заяву та зареєстровано СО за №1702 як порушення Правил дорожнього руху за яким встановлено, що під час патрулювання було зупинено по вул.Павлівській смт.Межова автомобіль марки VOLVO XC90, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Однак проходити огляд у встановленому законодавством порядку відмовився.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При розгляді даної справи встановлено, що серед матеріалів справи мається безперервний запис з боді-камери поліцейського ІD реєстратора №795631, зокрема який фіксує відсутність заперечень ОСОБА_1 про те, що він тікав від поліцейських і не реагував на світлові та звукові сигнали. При цьому пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці, або в медичному закладі останній відхилив і на уточнене питання працівника поліції як: «Відмовляєтесь?» ОСОБА_1 ствердно киває головою, а згодом на повторну пропозицію пройти огляд вимовляє слово «Відмовляюсь». Протягом усього запису особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не висловлювала того, що він транспортним засобом не керував.

Встановлені порушення вказують на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис, є допустимим доказом.

Крім цього матеріали справи містять постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №306239 від 16 травня 2024 року, яка підтверджує факт керування останнім транспортним засобом 16 травня 2024 року о 09.04 годині по вул.Павлівській, смт.Межова марки VOLVO XC90, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також те, що ОСОБА_1 не скористався правом на оскарження вищевказаної постанови.

Щодо посилань захисника про порушення працівниками поліції вимог ст. 266-1 КУпАП, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Визначений ст. 266-1 КУпАП порядок застосовується у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з тим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та вказаних вище даних відеозапису подій, ОСОБА_1 не перебував на службі під час керування транспортним засобом. При цьому, останньому інкримінується, серед іншого, саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не перебування у військовій частині з ознаками алкогольного сп`яніння чи виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані.

Досліджені докази у своїй сукупності узгоджуються між собою, підтверджують суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин та відображають реальний перебіг події, які трапились 16 травня 2024 року о 09.04 годині по АДРЕСА_2 за участі водія ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ч.1 ст.122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Слід зауважити, що суд також не бере до уваги доводи захисника - адвоката Давидова В.О. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як такі повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Такі аргументи суд також розцінює як спосіб захисту з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд оцінюючі письмові пояснення свідка ОСОБА_2 враховує певну його зацікавленість в наданні пояснень, які б дозволили ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності з огляду на стосунки останніх як знайомих. Аналіз вказаних доказів свідчить лише про обрання свідком ОСОБА_2 позиції захисту, яка зводиться до заперечення вини ОСОБА_1 , що є абсолютним право особи на захист. Проте вказана позиція не стала переконливою для суду, зважаючи на сукупність інших доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого ВРЕР м.Івано-Франківськ від 19 вересня 2011 року, тому останній являється водієм у розумінні ст.130 КУпАП.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч.2 ст.33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, зокрема по ч.1 ст.130 КУпАП штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 605,60 гривні.

Враховуючи вище викладене, на підставі ч.2 ст.36, ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та, керуючись ст.ст.221, 249, 252, 283, ч.1 п.1 ст.284, 308 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 №181/729/24 (провадження №3/181/380/24) по ч.1 ст.130 КУпАП та №181/728/24 (провадження №3/181/379/24) по ч.1 ст.122-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №181/729/24 (провадження №3/181/380/24).

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячінеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу: розрахунковий рахунок №UA0004545, отримувач: ГУК у Дніпропетровській області тг смт Межова/ТГ с.Межова/21081801, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081801, призначення платежу (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №591286), 21081801.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з наданням до суду квитанції у вказаний строк. У разі несплати штрафу, постанова звертається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, а з порушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шестисот п`яти) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу за рішенням суду №181/729/24.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя Л. Ф. Літвінова