Провадження № 3/734/2102/24 Справа № 734/3389/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12 листопада 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лабадіна І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

23 липня 2024 року о 14 год. 46 хв. в АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 керував електровелосипедом марки FADA РУТА перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810 ARCЕ-0226, результат позитивний 0.89 ‰ (тест №943). Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

23 липня 2024 року о 15 год. 52 хв. смт.Козелець по вул. Соборності, 100, Чернігівського району Чернігівської області громадянин ОСОБА_1 керував електровелосипедом FADA РУТА д.н.з. б/н з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння рук), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушеннях не визнав, та показав, що дійсно у зазначений час та місці керував електровелосипедом, рухаючись з центру смт.Козелець у бік автостанції. По дорозі його зупинили працівники поліції. Під час спілкування, останні йому повідомили, що він повинен мати при собі посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс та керувати в мотошоломі. Також йому повідомили, що є підозра, що він у стані алкогольного сп`яніння. На це він їм відповів, що дійсно вживав пиво, але правила дорожнього руху не порушує, оскільки електровелосипед, яким керує не відноситься до механічних транспортних засобів. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці погодився. Після продуття ним пробору «Драгер» результат був позитивний, приблизно 0.8 проміле. Після складання протоколу, працівник поліції надав йому дозвіл їхати далі. Він провів електровелосипед у руках певну відстань, але оскільки було важко, сів на нього і далі поїхав. По дорозі його знову зупинили працівники поліції. Він їм повідомив, що тільки що на нього вже було складено протокол за ст.130. Чи висловлював незгоду на питання поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння не пам`ятає. Поліцейські знову склали на нього ще один протокол.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої мотиви виклав у письмовому клопотанні, із змісту якого виходить, що згідно п. 1.10 ПДР терміни, що наведені у цих Правилах, зокрема мають таке значення: механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об?ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВ; - транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; - велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка находиться на ньому.

Отже системний аналіз зазначених вище положень ПДР свідчить, що чинні Правила розмежовують поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб», різниця між якими полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Таке розмежування у вказаних термінах є досить суттєвим, оскільки саме належність до механічного транспортного засобу породжує відповідні обов`язки та встановлює певні обмеження особам, які керують такими транспортними засобами, та відносять їх до суб?єкта правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Так, пунктом 2 ПДР визначено обов`язки та права водіїв саме механічних транспортних засобів. Зокрема, відповідно до п. 2.1, 2.5, 2.9 ПДР водій саме механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на Т3 та страховий поліс, обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та не керувати у стані сп`яніння. Згідно з п.2.13 ПДР та п. З Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 N? 340, до транспортних засобів категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об?ємом до 50 кум. см. або електродвигун потужністю до 4 кВт. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У свою чергу мопед буде відноситись до механічного транспортного засобу за наявності електродвигуна потужністю понад 3 кВт, але не більше 4 кВт. У зворотному випадку, транспортний засіб не буде вважатись механічним, оскільки навіть звичайний велосипед відноситься до транспортного засобу.

Одночасно звертає увагу, що ПДР взагалі не містять такого визначення як «електровелосипед» та не відносять такий транспортний засіб до механічних, а також не прирівнюють його до мопеда в розумінні положень ПДР, як помилково вважають працівники поліції. 3 огляду на викладені обставини та надані на їх підтвердження докази (договір купівлі-продажу від 26.06.2024 електровелосипеда FADA, Акта прийому-передачі товару, митної електронної декларації), електровелосипед з допоміжними педалями марки FADA моделі FDEB 08VLA-60 та встановленим електродвигуном потужністю 800 Вт, яким ОСОБА_1 керував під час зупинки працівниками поліції, не є механічним транспортним засобом, а є електричним колісним транспортним засобом.

Відповідно такі обставини беззаперечно виключають порушення ним п. 2.1, 2.9, 2.5 ПДР та свідчить про те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП що й пояснював ОСОБА_1 поліцейським. На підтвердження такої позиції рішенням Козелецького районного суду від 16 вересня 2024 року у справі N? 734/3507/24, за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , скасовано постанови від 23.07.2024 (копії яких долучено до зазначених вище протоколів) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того із зазначеної у протоколі фабули не зрозуміло, яким саме транспортним засобом все таки керував ОСОБА_1 : мопедом чи електровелосипедом. Адже, як зазначалось вище, така суттєва обставина впливає на суть правопорушення та порушує принцип правової визначеність як елемента верховенства права. Отже викладена в складених відносно ОСОБА_1 протоколах фабула адміністративного правопорушення немає істотних ознак правопорушення, тому вказаний протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_1 . Разом з тим, відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, регулюються законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» N? 2956-1X від 24.02.2023, який набрав чинності 23.03.2023 (далі Закон 2956-1Х). Поряд з цим, згідно ч. 2 ст. 5 Закону 2956-1Х законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, у поліцейських не було законних підстав для зупинки електричного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у тому числі у зв`язку з відсутністю мотошоломів та посвідчення водія, вимагати пройти огляд на стан сп`яніння та складати протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зазначити, що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція "Про порядок виявлення транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння водіїв або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року N?1452/735 (надалі Інструкція). Зокрема Інструкція визначає виключний перелік ознак алкогольного сп?яніння. Так, Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп?яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота;- порушення координації рухів;- порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; При цьому звертаємо увагу, що такі ознаки сп?яніння, як почервоніння очей та тремтіння пальців рук (а не виражене) не передбачені Інструкцією, а запах алкоголю з порожнини рота є суб`єктивною оцінкою поліцейського і не підтверджується відеозаписом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності і їх захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

З огляду на викладене, захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази, які б «поза розумним сумнівом» вказували про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху України, а висунуте йому обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом а також на припущеннях. Тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 серії ААД №832656, відповідно до якого 23 липня 2024 року о 14 год. 46 хв. в АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 керував електровелосипедом марки FADA РУТА перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810 ARCЕ-0226, результат позитивний 0.89 ‰ (тест №943);

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 серії ААД №832692, відповідно до якого 23 липня 2024 року о 15 год. 52 хв. смт.Козелець по вул. Соборності, 100, Чернігівського району Чернігівської області громадянин ОСОБА_1 керував електровелосипедом FADA РУТА д.н.з. б/н з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння рук), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні відмовився;

- роздруківкою тесту №943 Alcotest 6810, прилад № ARCE - 0226 від 23.07.2024 щодо огляду ОСОБА_1 , результат якого склав 0,89 ‰. Останнє калібрування прибору проведено 11.06.2024;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810. Результати огляду позитивний 0.89 ‰. ОСОБА_1 особисто зазначив, що з результатом згоден;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей);

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписам з нагрудної камери поліцейського до протоколу ААД №832656 від 27.07.2024, з якого вбачається, як працівники поліції зупиняють електровелосипед під керуванням ОСОБА_1 та зауважують останньому, що він повинен мати при собі посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс та керувати в мотошоломі. Під час спілкування поліцейський висуває підозру, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що останній відповідає, що дійсно тільки що вживав пиво. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» або у медичному закладі, ОСОБА_1 погоджується пройти на місці. Особисто розпечатує трубку, та продуває прибор. Результат позитивний - 0.89 ‰. ОСОБА_1 жодної незгоди з результатом огляду не висловлює. Після цього поліцейський складає відносно останнього адміністративний протокол. Після складання протокол оголошується вголос та його копія вручається ОСОБА_1 . Останній також ставить підпис у акті огляду про те, що з результатом згоден. Також поліцейський оголошує ОСОБА_1 , що він відстороняється від керування і транспортний засоб повинен залишатися на місці.

- переглянутим у судовому засіданні відеозаписам з нагрудної камери поліцейського до протоколу ААД №832692 від 27.07.2024, з якого вбачається, як працівники поліції зупиняють електровелосипед під керуванням ОСОБА_1 Повідомляють, що причиною зупинки є керування без мотошолома. ОСОБА_1 їм каже, що на нього тільки що було складено протокол за ст.130. На це працівники поліції зауважують, що він не повинен керувати транспортним засобом. На це, ОСОБА_1 відповідає, що певну відстань він його котив, але втомився, тому вирішив їхати. ОСОБА_1 повідомляється про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. На питання поліцейських, чи погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 відповідає відмовою, оскільки визнає, що вживав алкогольні напої. Після цього поліцейським складається відносно останнього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

- розпискою ОСОБА_1 від 23.07.2024 про ознайомлення з ст.266 КУпАП та зобов`язання транспортним засобом не керувати.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 та п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що електровелосипед не є транспортним засобом, а отже в його діях відсутня подія адміністративного правопорушення, суддя виходить з такого.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що «механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, та наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

На відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

«Мопед» - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

В ПДР поняття електровелосипед не значиться як транспортний засіб в розумінні такого.

Водночас згідно зі ст.ст. 1 та 2 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін де деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023р. № 2956-IX, який набрав чинності 23.03.2023 р. (далі - Закон №2956-IX), «електричний колісний транспортний засіб» - це - дво - і більше колісний транспортний засіб оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

«Легкий персональний електричний транспортний засіб» - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

«Низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб» - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідно до п.2.13 ПДР України до транспортних засобів категорії А1 відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

При цьому п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять транспортний засіб та механічний транспортний засіб є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна.

Зазначене свідчить про те, що до категорії А1 належать транспортні засоби з електродвигуном потужністю до 4 кВт, оскільки вони належать до транспортних засобів, а саме електричних колісних транспортних засобів у розумінні Закону № 2956-IX та Закону України «Про дорожній рух». На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 під час зупинки його працівниками патрульної поліції керував електровелосипедом марки FADA РУТА, характеристики якого посадовою особою не зазначені. Разом з цим, стороною захисту надано суду договір купівлі-продажу від 26.06.2024 електровелосипеда FADA, Акт прийому-передачі товару, митну електронну декларацію, відповідно до яких електровелосипед з допоміжними педалями марки FADA моделі FDEB 08VLA-60 та встановленим електродвигуном має потужність 800 Вт.

Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаною законодавчою нормою жодних критеріїв/параметрів, яким саме має бути такий транспортний засіб, законодавцем не розкрито.

З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає для суб`єкта адміністративного правопорушення у разі керування будь-яким транспортним засобом, а не лише механічним (окрім тих, які прямо зазначені у статті 127 КУпАП).

З цих підстав суд не приймає до уваги надану стороною захисту копію рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення.

Те, що протоколах про адміністративні правопорушення по різному зазначено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , як то електровелосипед і електромопед, та інші доводи сторони захисту не впливають на суть вчиненого правопорушення, з урахуванням вищенаведеного.

Твердження ОСОБА_1 про те, що після складання першого протоколу відносно нього, йому поліцейський дозволив йому їхати спростовуються переглянутим відеозаписом та розпискою ОСОБА_1 у якій він зобов`язувався не керувати транспортним засобом.

Аналізуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що поліцейськими під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення було застосовано належну процедуру з дозволеним спеціальним технічним засобом, висновок якого є належним та допустимим доказом.

Дії працівників поліції при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідають вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, яким встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Також суддя констатує, що на вимогу працівників поліції, які виявили ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 мав виконувати передбачені законом вимоги поліцейського щодо огляду на стан сп`яніння, але відмовився від виконання такої вимоги.

Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак таких дій не вчинив.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП вважає за необхідне призначити його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави грошові кошти в розмірі 605 грн. 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 10 діб.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2024 року.

Суддя