Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/376/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали в режимі відеоконференції за участю секретаря Захарук Є.О., які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 не працюючої, РНОКПП: невідомий,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов адміністративний протокол серії ВАБ №977129 від 02.03.2024 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в якому вказано, що гр.. ОСОБА_1 02.03.2024 року близько 14 год. 40 хв. вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 та власної дитини домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхала та ображала нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода їхньому фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинила домашнє насильство та правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність та підтримав раніш подане клопотання про закриття справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в котрому зазначено, що між ОСОБА_1 та її мамою дійсно почастішали сварки на побутовому грунті. Мама останнім часом зловживає алкогольними напоями та провокує конфлікти. Так, 04.03.2024 року о 11.27 надійшла заява до РУ про те, що 04.03.2024 року о 11.26 годин за адресою: АДРЕСА_3 до чергової частини ВПД № 1 Броварського РУП надійшла письмова заява від громадянки ОСОБА_1 в якій вона просить прийняти міри до своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка 02.03.2024 року близько 16.00 годин нанесла заявниці тілесні ушкодження у вигляді подряпини обличчя з лівого боку (талон повідомлення єдиного обліку № 415 про прийняття і реєстрацію заяви додається).

Що стосується адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі по зазначеній справі 382/376/24 то потерпіла ОСОБА_2 і цього разу спровокувала ОСОБА_1 та не віддавала дитину ОСОБА_1 у зв`язку з чим стався конфлікт. Далі ОСОБА_2 викликала працівників поліції які вочевидь не розібравшись склали протокол на ОСОБА_1 про домашнє насильство.

Домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків: людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи.

Тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій - це конфлікт.

Лише факт конфліктної ситуації між дочкою та мамою не може свідчити про психологічне, фізичне чи економічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПД) у рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Таким чином потерпіла ОСОБА_2 хоч і є бабусею, проте не має ніякого на те права відбирати дитину у матері. На цьому і наголошує ЄСПЛ, що інтереси дитини є надзвичайно важливими і мати діяла лише в інтересах своєї дитини.

Отже, в діях підзахисної ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, а саме суб`єктивної сторони у формі вини.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав викладені факти у протоколі про адміністративне правопорушення та додатково зазначила, що бабуся лише захищає дитину, чиниться психологічне та фізичне насилля.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №977129 від 02.03.2024 року та його копія, заяву ОСОБА_2 від 02.03.2024 року, пояснення ОСОБА_2 від 02.03.2024 року, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №351801 від 02.03.2024 року, довідкою Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про не наявність повторності правопорушень відносно ОСОБА_1 , рапорт старшого інспектора-чергового Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стригун С. О. від 02.03.2024 року, з яких вбачається, що дитину не зазначено потерпілим по справі, а лише ОСОБА_2 ..

З відео наданого представником ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває одягнена на вулиці біля під`їзду багатоквартирного будинку і повідомляє працівникам поліції, що приїхала забрати дитину, яку напередодні залишила у бабусі, проте бабуся не віддає її дитину. Працівник поліції запитав у дитини щодо побиття дитини мамою у присутності бабусі, на що дитина відповіла позитивно, проте працівники поліції не уточнили коли саме була ця подія, і працівник поліції перепитав дитину чи це дійсно так, але дитина вдруге щось тихенько говорила, в той самий час і бабуся говорила з працівникам поліції щодо дитини. ОСОБА_1 зазначала, що дитину навчили, що говорити, тому дитина таке і повідомляє.

У відповідності до протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ №977129 від 02.03.2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП зазначено, що вказане правопорушення мало місце 02.03.2024 року.

Отже, станом на дату розгляду справи минув, встановлений ст. 38 КУпАП, тримісячний строк накладення на особу адміністративного стягнення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, вбачається, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Крім того, за узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді 07.11.2017 року, вбачається, що при закритті провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В силу ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

В силу п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, в силу ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає до закриття, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 38, ч.1 ст.173-2, 40-1, 247, 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити, в зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Повний текст постанови буде складено 16 серпня 2024 року.

Суддя Кисіль О. А.