ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/696/24

3/609/417/2024

09 липня 2024 року Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Ковтунович О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , гр. України, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №162042 складеного 04.05.2024 року, вбачається, що «04.05.2024 року о 18 год. 34 хв. в м. Шумськ по вул. Українська, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував т/з КІА SORENTO НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рух, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру TECSAR. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зі згоди водія газоаналізатором Drager 6820 ARLK 0005, результат позитивний 0,31 %, водій з результатом незгідний, чим порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

У судове засіданні порушник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, однак останній представив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні достатні докази його вини та недотриманно вимоги працівниками поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 .

Клопотання мотивує тим, що ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до Інструкції мають бути ознаки алкогольного сп`яніння (дане словосполучення вживиється у множині) тобто ознак має бути декілька.

В протоколі зазначено лише одну ознаку, яка наведена в Інструкції, а саме - запах алкоголю з порожнини рота. Всі інші перелічені поліцейським ознаки не є ознаками саме алкогольного сп`яніння, оскільки такі відсутні в п. 2 розділу 1 Інструкції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Однак далі в протоколі зазначається, що огляд на стан сп`яніння результат позитивний 0,31 %, водій з результатом не згідний, газоаналізатора Драгер 6820 ARLK 0005.

Представник позивача адвокат Гурник В.О. вважає, що по суті події ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в м. Шумськ Кременецького району. На місці зупинки пройшов огляд на стан сп`яніння. Однак оскільки з суб`єктивних причин не довіряв технічному засобу працівників поліції Алкотест Драгер 6820, який показав результат 0,31 %, бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі, однак з суб`єктивних причин бажаючи дотримання своїх прав та законних інтересів, процедури проведення огляду на стан сп`яніння бажав залучити адвоката захисника. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Однак належним документом, що може засвідчити факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в матеріалах справи відсутній, а саме акт огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. З матеріалів справи та відеоматеріалів долучених до даної справи, вбачається, що такого документу в закладі охорони здоров`я не складалося, що свідчить про те, що огляд в даному закладі проводити не збиралися. Однак, ОСОБА_1 проїхав до лікувального закладу з метою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу в лікувальному закладі. З огляду на викладене, представник порушника переконаний, що висновки працівників поліції щодо відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не ґрунтуються на положеннях закону та виходять за межі їх повноважень, оскільки такі дії здійснюються з порушенням принципу правової визначеності, що є складовою права на захист будь-якої особи.

Звертає увагу на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відповідність суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, положенням диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки якби у ОСОБА_1 дійсно були ознаки алкогольного сп`яніння його в обов`язковому порядку працівники поліції мали б відсторонити від керування транспортного засобу, чого зроблено не було. В матеріалах справи немає жодного документа який підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом, що передбачено ч. 1 ст. 266 КУпАП особи

Щодо результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 ARLK 0005 вказує на те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат якості та свідоцтво про повірку робочого засобу і вимірювальної техніки. До адміністративних матеріалів не надано доказів наявності сертифіката якості газоаналізатора «Драгер» Alcotest 6820 у зв`язку з чим не можливо дійти до висновку, що огляд на місці зупинки проводився за допомогою спеціального технічного засобу дозволеного до застосування застосування МОЗ та Держспоживстандартом. В порушення даної норми оригінал сертифікату якості на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пред`явлений не був, а також не були долучені дані документи до матеріалів направлених до суду, що ставить під сумнів результат проведеного тесту та з об`єктивних причин з яким не погодився ОСОБА_1 .

Також, в представник порушника звертає увагу на наявний в матеріалах справи відеоматеріал з якого вбачається, що з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не згідний та бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та всіляко цьому сприяв.

Однак, з аналізу вищенаведених норм слідує, що процедура та порядок відеозйомки працівниками поліції чітко регламентована Законом та Інструкцією, в свою чергу працівники поліції не можуть діяти на власний розсуд під час виконання службових обов`язків, а тому звертає увагу суду, що до матеріалів справи долучено відеоматеріали незрозумілого походження, а також дані відеоматеріали не містять безперервної фіксації події вчинення адміністративного правопорушення та відповідно оформлення події, що відбулася та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що є порушенням Інструкції та не дає можливості в повній мірі відтворити фактичних обставин та подій, які відбулися 04 травня 2024 року на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Таким чином, вважає, вказані вище обставини свідчать про те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`ягніння в закладі охорони здоров`я в порушення ст. 266 КУпАП не задокументований у встановленому порядку, а тому в даній справі не доведено поза всяким розумним сумнівом те, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння та відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суд дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

В силу ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах і в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган, що розглядає справу повинен з`ясувати обставини, що перелічені у ст. 280 Кодексу шляхом ознайомлення з протоколом, матеріалами справи, заслуховування осіб, які беруть участь у справі, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Однак, в порушення вищевказаних норм закону, як вбачається із доданого до матеріалів диску із відеозаписом із місця події, оригінал сертифікату якості на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пред`явлений не був.

Також, в матеріалах справи немає жодного документа який підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що передбачений ч. 1 ст. 266 КУпАП.

А тому, беручи до уваги вище викладені факти, у суда виникають сумніви результату проведеного тесту та з об`єктивних причин яких не погодився ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Порядок провадження у справах про адміністративні порушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № від 1395 від 07.11.2015 року, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 р., затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 та ін.

Відповідно до п.2 та п.3 Розділу 1 Інструкції, - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу 1 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.9 Розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, згідно із п. 1, 2 розділу III даної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Із дослідженого судом відеозапису долученого до матеріалів справи, вбачається, що з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не згідний та бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та всіляко цьому сприяв.

Також, суд звертає увагу на те, що дані відеоматеріали не містять безперервної фіксації події вчинення адміністративного правопорушення та відповідно оформлення події, що відбулася та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що є порушенням Інструкції та не дає можливості в повній мірі відтворити фактичних обставин та подій, які відбулися 04 травня 2024 року на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Таким чином, суд не може визнати відеоматеріали, які містяться в матеріалах справи неналежним та недопустимим доказом, оскільки крім вищенаведеного не відоме дата та час їх створення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини», «Тексейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України» будь яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було перших.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 254-256, 266, 279, 280, 283, 284, КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області на протязі десяти діб з дня винесення.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ