ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1098/24 Номер провадження 33/814/973/24Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л. Г. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатом Пугачем В.О. (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 605,60 гривень.

Згідно постанови суду, 09.06.2024 року о 00 год 32 хв в м. Лохвиця по вул. Героїв України водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkwagen Transporter днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) і від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису (нагрудну бодікамеру), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що судом не добуто доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 по вул. Героїв України в м.Лохвиці. Відеозапис долучений до матеріалів справи не є інформативним та виконані без електронного цифрового підпису.

Судом проведено опитування працівників поліції, як свідків даної справи, хоча вказані інспектори не зазначені як свідки у адміністративному протоколі.

Посилається на відсутність безперервного відеозапису.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пугача В.О. в підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується, зібраними та дослідженими доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2024 року серії ААД № 678939; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2348110 від 09.06.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом визнається виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження апеляційним судом.

При цьому, на відеозапису долученого до матеріалів справи зафіксовані обставини та причини зупинки транспортного засобу Volkwagen Transporter днз НОМЕР_1 в період дії комендантської години. В ході розмови були виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з відмовою від проходження запропонованого огляду щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом автомобіля та не заперечував факту керування транспортним засобом, а вказував, що приїхав додому.

З огляду на наявні докази, факт керування автомобілем Volkwagen Transporter днз НОМЕР_1 , саме ОСОБА_1 доведений поза розумним сумнівом та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, переглянутими відеозаписами з місця події, на якому зафіксований рух транспортного засобу, який в подальшому був виявлений біля будинку за кермом якого перебував ОСОБА_1 , що повністю спростовує версію про недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Доводи адвоката про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментально, нарізками з різних моментів, не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом прядку. Більше того, у ході перегляду відеозапису жодного підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не встановлено.

Також встановлено, що, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Аргументи захисника щодо не засвідчення доданих до протоколу відеозаписів електронним цифровим підписом суд також оцінює критично, оскільки вказане засвідчення не передбачене чинним КУпАП, зокрема, ст. 266 (аналогічно, як і КПК України), а Кодексом адміністративного судочинства встановлено порядок здійснення судочинства іншої юрисдикції. Крім того, відсутність засвідчення електронним цифровим підписом відеозапису не спростовує відображені на ньому події.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді районного суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко