ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7469/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 126 ч. 5 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.10.2023 року о 21 годині 00 хвилин, по вулиці Затишна 7б в місті Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель» н/з НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2023 року. Вказане порушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, оскільки 22.10.2023 року постановою серії ЕАТ №7995013 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Так, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153748 від 18.10.2024 року, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7995013 від 22.10.2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, картку обліку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП від 18.08.2023 року, копію постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, довідку інспектора ВАП УПП у місті Києві ДПП щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153748 складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.1 (а) ПДР України повторно протягом року керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП та про необхідність накладення на нього, як особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р.

Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що транспортний засіб «Опель» н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не належить останньому. З урахуванням наведеного, суд вважає неможливим накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 126 ч. 5, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі шістсот п`ять гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього КУпАП, на підставі статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя