ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/457/24Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/817/139/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Кметика В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 30.12.2023 року о 21.30 годині в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 106 керував т/з Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор Dгager Alcotest 751О ARLM0278 та в лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного районного суду від 15.01.2024 року та провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події.

Зазначає, що склад зазначеного в протоколі та інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що позбавило його правом скористатись правовою допомогою адвоката.

Стверджує, що відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки не завірений електронним цифровим підписом.

Наголошує на тому, що відеозапис, поданий поліцією, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Вказує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Зазначає, що працівники поліції, після зупинки транспортного засобу під його керуванням, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши йому жодної із ознак сп`яніння, які є підставою для проведення такого огляду.

Звертає увагу на те, що було порушено процедуру відсторонення від керування та у протоколі не зазначено докази, які долучені до матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Кметика В.С., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААБ №630485 від 30.12.2023 року, відповідно до якого інспектором взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Смітюхом В.Т. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 30.12.2023 року о 21.30 годині в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 106, т/з Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор Dгager Alcotest 751О ARLM0278 чи в лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорту інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП старшого лейтенанта поліції Смітюха В.Т.- 30.12.2023 року він заступив у нічну зміну у складі екіпажу Юпітер-Т1.

Вказано, що близько 21:30 год. було зупинено т/з Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався підозріло, а саме автомобіль рухався не прямолінійно, а виляючи з правої сторони у ліву, перетинаючи розділювальну смугу на дорозі, де є 2 ряди руху в одному напрямку, а також здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, після чого автомобіль був зупинений.

Зазначено, що при спілкуванні із водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, однак від проходження огляду на місці, а також у медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовився.

З відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 30.12.2023 року о 21.30 годині в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 106, поліцейськими виявлено транспортний засіб Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що автомобіль під його керуванням рухався не прямолінійно, а виляв з правої сторони у ліву, перетинаючи розділювальну смугу на дорозі, де є 2 ряди руху в одному напрямку та в порушення п. 8.7.3 (ґ) ПДР здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2023 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 30.12.2023 року про отримання автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 з вул. Микулинецької, 106 в м. Тернополі.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_2 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що склад зазначеного в протоколі та інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянтом не наведено доказів щодо даного припущення.

Окрім цього, протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення йому прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, що позбавило його права скористатись правовою допомогою адвоката, оскільки від підпису останній відмовився. При цьому, відповідно до відеозапису працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правовою допомогою.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що працівниками поліції до матеріалів справи долучено оптичний диск без цифрових підписів, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеозапис, поданий поліцією, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, оскільки зазначення таких даних не передбачено протоколом про адміністративне правопорушення.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки пояснення викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу під його керуванням, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши йому жодної із ознак сп`яніння, які є підставою для проведення такого огляду, оскільки відповідно до відеозапису працівник поліції повідомив ОСОБА_2 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що було порушено процедуру відсторонення від керування, оскільки останнього було відсторонено від керування т/з, у зв`язку із чим, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 30.12.2023 року про отримання автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 з вул. Микулинецької, 106 в м. Тернополі. Окрім того, розписка отримана інспектором на місці вчинення правопорушення та будь-яких зауважень чи скарг на дії інспектора, останній не подавав.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що у протоколі не зазначено докази, які долучені до матеріалів справи, оскільки це не впливає на відповідальність останнього.

Права та обов`язки ОСОБА_2 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя