Єд. унік. № 243/8790/24
Провадження № 3/243/4650/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 906757 від 21.10.2024: 21 жовтня 2024 року о 20 годині 05 хвилин в м. Слов`янськ, вул. Сучасна, біля буд.1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію, захисник зазначив, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений незаконно, всупереч положенням ст.35 Закону України Про Національну поліцію, тому ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати будь-які подальші незаконні вимоги поліцейського. Відеозапис, доданий до протоколу, не містить відомостей про рух та зупинку транспортного засобу, тому є недопустимим доказом. До того ж він не є безперервним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Окрім того, з відеозапису можливо встановити, що ОСОБА_1 має тверезий вигляд, міцно тримається на ногах, перебуває у спокійному без нервозному стані, його поведінка відповідає обставинам справи, має однаковий тон обличчя, чітко висловлює свої думки, має чітку та зрозумілу мову, відповідає на запитання працівників поліції і стверджує на камеру, що він перебуває у тверезому стані та згоден пройти освідування. На запитання поліцейського: Чи згоден ОСОБА_1 пройти освідування? останній відповідає що згоден, однак поліцейський, ігноруючи відповідь, продовжує знову задавати те ж саме питання ОСОБА_1 декілька разів і поліцейський самостійно відповідає за ОСОБА_1 що він згоден про те, що нібито ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тим самим ввів в оману ОСОБА_1 та спровокував відмову останнього. Також в протоколі неправильно зазначено місце зупинки транспортного засобу, а саме - АДРЕСА_2 , хоча фактично події відбувалися на блокпосту, що розташований за іншою адресою.

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участю її захисника.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею досліджені матеріали справи про адмінстративне правопорушення, а саме:

?протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 906757 від 21.10.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 21 жовтня 2024 року о 20 годині 05 хвилин в м. Слов`янськ, вул. Сучасна, біля буд.1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

?відеозапис, доданий до протоколу, з якого вбачається, що 21.10.2024 о 21-05 год. ОСОБА_1 повідомили, що транспортний засіб під його керуванням був зупинений працівниками ВСП, під час перевірки документів та спілкуванні з водієм у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі, на що водій відмовився та зазначив, що він згоден, запитав, чи може він не проходити. На уточнююче запитання поліцейського ОСОБА_1 запитав як правильно вчинити, на що йому було роз`яснено, що він або проходить огляд, або відмовляється. ОСОБА_1 знову повідомив, що він згоден, на що поліцейський відповів, що він зрозумів, що ОСОБА_1 погоджується, що він у стані сп`яніння, на що ОСОБА_1 сказав: Да. Далі в ході спілкування ОСОБА_1 сказав: Я згідний, но дуть не буду, поліцейський неодноразово поставив уточнююче питання, на що ОСОБА_1 знов відмовився від проходження огляду. Також з відеозапису вбачається, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотань від ОСОБА_1 не надходило;

?рапорт пом. ДОП рядового поліції Копиленка Д.В., з якого вбачається, що 21.10.2024 о 20-05 год. разом із співробітником ВСП ОСОБА_3 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1145, 1146 на блок-посту Семенівка ним був зупинений транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм він відчув різкий запах з порожнини рота, про що повідомив співробітників ВСП та службу 102 Національної поліції України;

?рапорт старшого інспектора - чергового ВЧС батальйону ПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП Українця С.М., з якого вбачається, що 21.10.2024 о 20-13 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.10.2024 о 20-11 год. за адресою: м.Слов`янськ, б/п, працівник ВСП повідомив, що було зупинено Фольксваген Т4, н.з. відсутній, під керуванням військового ОСОБА_1 , під час перевірки було виявлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

?екзаменаційна картка водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 27.09.1996 (категорії В, С).

Доводи захисника ОСОБА_4 щодо того, що ОСОБА_1 був зупинений без причини не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів справи можливо встановити, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блок-посту Семенівка, у відповідності до п.7 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану. Доводи захисника, що відеозапис з місця події, нібито, не є безперервним та послідовним, не є обґрунтованими, оскільки перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суддя вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Відсутність на відеозаписі факту керування транспортним засобом логічно пояснюється тією обставиною, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блок-посту, і після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння був здійснений виклик 102, після чого на місце зупинки транспортного засобу прибули поліцейські, які і складали протокол про адміністративне правопорушення. Також суддя відхиляє доводи захисника про нібито введення поліцейськими ОСОБА_1 в оману і спровокування його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису чітко встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в категоричній формі, неодноразово повідомив, що він згоден з наявністю у нього ознак сп`яніння, та на уточнюючі питання поліцейських відповідав, що не буде проходити огляд.

Водночас, слушними є доводи захисника щодо неправильного зазначення за змістом протоколу про адміністративне правопорушення місця його вчинення. Так, матеріали справи прямо вказують на те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блок-посту Семенівка, в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в м.Слов`янську по вул.Сучасній, біля буд.1. Згідно відомостей ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, наданих на адвокатський запит, блокпост Семенівка розташований на перехресті автошляхів на східній околиці м.Слов`янська, в той час як блокпост по вул.Сучасна, 1, у період часу з 21.10.2024 по теперішній час не розташовувався.

Таким чином, відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, викладені за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, об`єктивно не підтверджуються матеріалами справи, а вказівка в протоколі про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння саме в м. Слов`янськ, вул. Сучасна, біля буд.1 не підтверджується матеріалами справи.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, не доводять вини ОСОБА_1 у керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння саме в м. Слов`янськ, вул. Сучасна, біля буд.1, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі Малофєєва проти Росії ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення (проведення несанкціонованого пікету), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі Карелін проти Росії ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Н.О. Дюміна