Справа № 159/3320/23 Провадження №33/802/20/24 Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Сорокопуда М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Сорокопуда Миколи Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 18.09.2023 органом 0717, РНОКПП НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутат Ковельської районної ради, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.06.2023 року о 00.10 годині в місті Ковелі на вулиці Брестській, 104 керував транспортним засобом «LAND ROVER RANGE ROVER VOGUE», номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я Ковельського МТМО за адресою: місто Ковель, вулиця Олени Пчілки, 4, результат обстеження «алкогольне сп`яніння». Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.25-27).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити адміністративне провадження за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що під час судового розгляду факт проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ним не заперечувався, також він не заперечував, що вживав спиртні напої, але категорично заперечував, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а разом із колегами випили по кілька грамів віскі за свято Дня медика, перебуваючи в автомобілі, який був припаркований на узбіччі із вимкненим двигуном. При цьому в салоні автомобіля горіло світло. Тому у нього відсутній факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України, оскільки таке правопорушення можливе тільки у випадку керування транспортним засобом (а.с.32-33).

У поданій апеляційній скарзі захисник Сорокопуд М.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Вказує на те, що сам по собі факт перебування ОСОБА_1 під час проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ніким не заперечується, однак ОСОБА_1 категорично заперечував, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Надані і дослідженні судом докази свідчать про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, який був припаркований на узбіччі, не рухався, та перебував із вимкненим двигуном, при цьому в салоні автомобіля горіло світло.

Об`єктивно факт саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не доведений, належні докази в матеріалах справи відсутні та не здобуті судом в ході розгляду справи, зокрема під час перегляду відеозапису події. А тому відсутній факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України (а.с.35-39).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги з мотивів, викладених в них, та просили їх задовольнити, приходжу до наступного висновку.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 104316 від 17.06.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.1);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.2);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я Ковельська МТМО від 17.06.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.06.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

-рапортом поліцейського роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області ДПП Вергелеса М. від 17.06.2023 року (а.с.5);

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.8);

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 308 від 17.06.2023 рокущодо ОСОБА_1 (а.с.24).

Згідно довідки, складеної старшим інспектором ВОНС в м.Ковель УПП у Волинській області Таран О. від18.06.2023 року, у відповідності до ІТС «ІПНП» громадянин ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України. Згідно відомостей АБД громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 31.12.2022 року та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с.7).

В ході розгляду справи судом першої інстанції були допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Взяті показання свідків судом першої інстанції належним чином обґрунтовані. Зазначено, що показання свідків не відповідають фактичним обставинам справи, зафіксованим на нагрудну камеру поліцейських, а їх зміст, на переконання суду, зумовлений дружніми відносинами із особою, щодо якої розглядається справа.

В ході розгляду справи апеляційним судом були повторно за клопотанням сторони захисту допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційному суду пояснили, що вони разом із ОСОБА_1 , який був за кермом транспортного засобу, поверталися в місто Ковель. Дорогою вирішили продовжити в салоні автомобіля святкування професійного свята - Дня медичного працівника. ОСОБА_1 припаркував транспортний засіб на узбіччі дороги, зателефонував знайомому, попросив забрати автомобіль, повідомивши своє місцезнаходження. Очікуючи на приїзд водія, вони всі разом вживали в салоні автомобіля спиртне. В цей час до них підійшли працівники поліції. Вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після чого останній разом з поліцейськими поїхав в Ковельське МТМО. Вони залишились біля автомобіля ОСОБА_1 , якого перед цим поліцейський перевіз на парковку біля магазину, що неподалік. ОСОБА_5 , з яким домовився ОСОБА_1 , приїхав вже після від`їзду останнього з працівниками поліції в лікарню.

Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що до нього 16.06.2023 року після 23 години зателефонував знайомий ОСОБА_1 , попросив приїхати і завезти його з товаришами додому, вказавши своє місцезнаходження. Він погодився, однак коли приїхав власним автомобілем на вказане місце, то ОСОБА_1 вже не було, у транспортному засобі знаходились лише пасажири. Він відвіз ОСОБА_3 додому, а потім разом з ОСОБА_2 поїхав до Ковельського МТМО. Автомобіль ОСОБА_1 залишився стояти на паркувальному майданчику біля магазину на вулиці Брестська в місті Ковелі.

Крім того в ході розгляду справи апеляційним судом в якості свідків були допитані працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вказали про те, що під час несення ними служби 17.06.2023 року у комендантську годину був зупинений транспортний засіб за кермом якого був водій ОСОБА_1 . Водій не мав перепустки для переміщення під час комендантської години на території Ковельського району. Під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, на що останній відмовився. Водієві було запропоновано проїхати до медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Оскільки автомобіль ОСОБА_1 знаходився на узбіччі проїжджої частини, то за згодою ОСОБА_1 , вони перепаркували автомобіль на паркувальний майданчик біля магазину на вулиці Брестська в місті Ковелі. Водія було доставлено до медичного закладу охорони здоров`я, де останній пройшов огляд і згідно висновку лікаря ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після цього відносно правопорушника було складено протокол за ч.1 ст.130 КпАП України. Додатково категорично ствердили, що вони зупинили транспортний засіб, який рухався під керуванням ОСОБА_1 .

Крім цього судом першої інстанції у постанові суду зазначено, що долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки містить фіксацію реальних даних. Цей доказ дозволяє відновити послідовність події і не може бути спростований жодним з учасників, незважаючи на суб`єктивне ставлення до події. Упродовж безперервної фіксації події (відео з 00.11 години до 02.20 години) ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факт керування транспортним засобом, не повідомляв про обставини, озвучені в судовому засіданні. Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським, враховуючи місце розташування транспортного засобу безпосередньо на проїзній частині дороги, в той час як за три-чотири метри по праву сторону від водія знаходиться безкоштовна зона для паркування транспортних засобів, суд відхилив доводи ОСОБА_1 і його захисника про те, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої у припаркованому транспортному засобу.

Не заслуговують на увагу суду доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки дані пояснення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, а також були спростовані судом першої інстанції. Крім цього дані твердження апелянтів спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника, які викладені в апеляційних скаргах, не заслуговують на увагу суду, так як не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином усі доводи апелянтів, які викладені в апеляційних скаргах, щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Сорокопуда Миколи Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук