Номер провадження 3/523/6132/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., Іванченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 01.09.2024 року о 22:10 годині, ОСОБА_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №283 по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився, проте забезпечив явку захисника адвоката Радченко О.В.

В зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 та з урахуванням позиції захисника Радченко О.В., суддя в порядку ст.268 КУпАП вирішив здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у справі матеріалів.

30.09.2024 року захисник Радченко О.В. звернулась до суду із клопотанням про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи його тим, останній не був обізнаний про наявність встановленого відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

11.10.2024 року захисником ОСОБА_2 надано додаткові пояснення у справі та письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.10.2024 року.

В суді захисник Радченко О.В. своє клопотання про закриття провадження підтримала та просила задовольнити, оскільки станом на дату та час розгляду справи відсутні докази щодо отримання ОСОБА_1 копії постанови виконавчої служюи про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи, Суворовським районним судом м. Одеси 02.10.2024 року та повторно 14.10.2024 року до Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надіслано запит про направлення на адресу суду підтвердження отримання ОСОБА_1 винесеної державним виконавцем постанови про обмеження боржника у праві користування транспортними засобами або ознайомлення з такою постановою. (а.с. 36, 59).

16.10.2024 року на електронну пошту Суворовського районного суду м. Одеси від вказаного ВДВС надійшла відповідь про те, що постанова про обмеження у праві керування транспортними засобами винесена 18.04.2019 року ВП №26286856, та надіслана боржнику поштою, а також що відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» №699/30567 від 09.06.2017 року, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5, строк зберігання списків згрупованих поштових відправлень становить один рік, тому надати копії реєстрів, що підтверджують відправку даної постанови не можливо; а 23.10.2024 року до канцелярії суду з Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія постанови від 18.04.2019 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у ВП №26286256.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши пояснення та клопотання захисника ОСОБА_2 про закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

У силу положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 означеного Кодексу передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, зокрема, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особидо адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 114849 від 01.09.2024 року (а.с. 1), а також не завірену належним чином копію постанови ВП №26286856 від 18.04.2019 року, винесену Головним державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бодряговою Л.В. (а.с. 2).

Як вбачається з вказаної вище постанови, ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-411/11, виданого 14.04.2011 року.

Усталеною судовою практикою визначено, що встановлюючи наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суду необхідно перевірити наявність обмеження у праві керування транспортними засобами та факт обізнаності цієї особи про наявність відносно неї такого обмеження у праві керування транспортними засобами, та наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень (постанова Одеського апеляційного суду від 23.09.2024 року у справі №947/641/24, провадження №33/813/839/24).

Порядок виконання судових рішень врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно абз.3 ч.5 ст.28 та абз.7 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення та вважаються врученими за наявності належного підтвердження одержання таких копій постанов адресатами.

Долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення копія постанови державного виконавця Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної постанови, або був ознайомлений з її змістом.

При дослідженні наявного в матеріалах справи відеозапису з портативного відеореєстратора працівника поліції (а.с. - 34) вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив останньому про наявну постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, у відповідь на що ОСОБА_1 неодноразово сказав, що про таку постанову не знав та чує вперше від працівника поліції.

У своїх письмових поясненнях від 10.10.2024 року ОСОБА_1 підтримав надані пояснення поліцейському під час подій 01.09.2024 року, що містяться на відеозаписі, а також додав, що увесь час він їздив за кермом, у 2023 році на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу за перевищення швидкості, але про існування винесеної у 2019 році постанови його ніхто не повідомляв (а.с. 56).

До того ж, захисником ОСОБА_2 до клопотання про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 від 30.09.2024 року додано копію скарги до суду на дії державного виконавця Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 22).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.09.2011 року) та у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2018 року), який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Положеннями частини 2 статті251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що у ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст.126 означеного Кодексу регламентовано, що керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення означеної вище постанови виконавчої служби від 18.04.2019 року, для доведення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, необхідні докази факту, що особа, вчинила це умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.

Проте, матеріали розглядуваної справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своїх дій, зокрема знав про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, та ігноруючи його, передбачав шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №114849 та додана до нього копія постанови виконавчої служби від 18.04.2019 року самі по собі не можуть бути визнані достатніми і належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені в протоколі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки інші докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є сумнівними.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див.наведене вище рішення ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України»).

Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені обставини та у взаємозв`язку із принципом презумпції невинуватості, суддя доходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.126 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу або події адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, - підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.7, 126, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Копію постанови вручити під розписку ОСОБА_1 та направити для відома до УПП в Одеській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В.Шурупов