Справа №578/1431/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Зеря Ю. О.
Номер провадження 33/816/201/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 578/1431/23 за апеляційною скаргою захисника ЯКОВЦЯ Є. О. на постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 14.09.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника - адвоката Яковець Ю. І.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ЯКОВЕЦЬ Є. О. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, оскільки суддею безпідставно не застосовані норми міжнародного законодавства про максимальний рівень вмісту алкоголю у крові, який не має перевищувати: 0,50 г чистого алкоголю (етанолу) на літр крові, або 0,25 мг чистого алкоголю (етанолу) на літр повітря, що видихається, а тому вміст алкоголю у ОСОБА_2 не перевищив встановлену норму. Крім того, справу було розглянуто без участі сторони обвинувачення, застосоване стягнення нівелює конституційний принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, ОСОБА_2 є військовослужбовцем, службові обов`язки якого пов`язані з керуванням т/з. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 14.09.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з на 1 рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 09.09.2023 о 15:30 вул. Охтирською у с. Славгород ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 21043, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки т/з за допомогою приладу Драгер 6820, результат - 0,34 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Одним з аспектів гарантії справедливого судочинства є доступ до суду; рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк; заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування; це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

Постанова суддею суду першої інстанції ухвалена 14.09.2024 за участі ОСОБА_2 , апеляційну скаргу захисник Яковець Є. О. подав 25.09.2024, а останній день на апеляційне оскарження постанови судді припадав на 24.09.2023, який був вихідним днем, тому строк на апеляційне оскарження не був пропущений і відповідно поновленню не підлягає.

Вислухавши доводи захисника Яковець Ю. І., яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 166722 від 09.09.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest Drager 6820», згідно якого показники алкоголю у водія ОСОБА_2 09.09.2023 становили 0,34 проміле, який підписаний останнім (а. с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки т/з, результат 0,34 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту (а. с. 2);

- копіями свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та декларації про відповідність вимогам технічного регламенту засобів вимірювальною техніки, яким був проведений огляд водія ОСОБА_2 (а .с. 7);

- відеозаписами подій з технічних засобів поліцейських, згідно яких убачаються обставини зупинки т/з ВАЗ 21043, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, водій не заперечив про вживання алкоголю, результат огляду - 0,34 проміле, з яким ОСОБА_2 погодився, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а. с. 8).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури огляду, який за бажанням водія був проведений на місці зупинки т/з із відео фіксацією події, що підтверджується відповідною роздруківкою з технічного пристрою Drager Alcotest.

Апеляційний суд вважає, що поліцейськими при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги про застосування норм міжнародного права щодо максимального рівня вмісту алкоголю у крові, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, згідно приписів ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування т/з під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням т/з. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається, а відповідно п. 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на викладене, максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності із національним законодавством не перевищив 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, так як складає 0,2 проміле алкоголю в крові, а показник при огляді водія ОСОБА_2 склав - 0,34 проміле. При цьому вказана вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про обов`язкову участь прокурора у справі, оскільки вони також не ґрунтуються на вимогах законодавства України про адміністративні правопорушення, зокрема положення КУпАП не передбачають участь прокурора при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а на підставі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Той факт, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює безальтернативне стягнення у виді штрафу у фіксованому розмірі та позбавлення права керування т/з на фіксований строк, на думку апеляційного суду, ніяким чином не нівелює конституційний принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, визначений ч. 2 ст. 61 Конституції України, а суворість адміністративного стягнення повинна убезпечити учасників дорожнього руху від таких правопорушень та унеможливити керування джерелом підвищеної небезпеки особами, які знаходяться в стані сп?яніння, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішенні ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 14.09.2023 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ЯКОВЦЯ Є. О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов