ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1892/24Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 33/817/775/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605 грн.60 коп.

Згідно постанови, 22 серпня 2024 року о 10 год. 47 хв. в м.Зборів по вулиці Львівська 21, Тернопільського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ110307», НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і такими діями порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що він спиртних напоїв не вживає на протязі 15 років, а періодично вживає медичні препарати за призначенням лікаря.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, а провадження закрити, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2024 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 08 жовтня 2024 року.

Отже, останнім днем для подачі апеляційної скарги на постанову суду від 08 жовтня 2024 року є 18 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 14 жовтня 2024 року.

За таких обставин при подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги, строк на апеляційне оскарження ним не пропущений, а тому немає необхідності у його поновленні.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115925 від 22 серпня 2024 року; рапорті поліцейського, згідно якого причиною зупинки транспортного засобу «ЗАЗ110307», НОМЕР_1 , було те, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки; акті огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 6810», №АRАМ 3582; свідоцтві про повірку газоаналізатора «Drager Аlcotest 6810», №АRАМ 3582, яке чинне до 13 лютого 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеоматеріалах, долучених до справи.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Щодо доводів апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115925 від 22 серпня 2024 року; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (файл 00000__0001A.MP4); результатом тестування на алкоголь, проведеного 22 серпня 2024 року, згідно якого, показник приладу "Drager" після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,32 ‰ (проміле) алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Вказаним Актом також зафіксовано, що результат огляду ОСОБА_1 на приладі газоаналізаторі "Drager" становить 0,32 ‰ (проміле), що перевищує допустиму норму. Зазначені результати зафіксовані документально і підписані ОСОБА_1 без зауважень.

Не є підставою для скасування оскаржуваної постанови доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 періодично приймає медичні препарати за призначенням лікаря, оскільки вони жодним чином не спростовуються результати огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відповідно до яких у нього було виявлено рівень алкоголю 0,32 проміле, що перевищує максимально допустиму норму (0,2 проміле) і означає перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Як видно з матеріалів справи, в тому числі даних відеозапису події, ОСОБА_1 з таким результатом погодився і в заклад охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння їхати відмовився.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2024 року, відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя