ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/2609/24 Головуючий 1 інстанції: Маньковська О.О.
Провадження №33/818/1676/24 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника Карпухіна Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 13 квітня 2024 року о 23 годині 48 хвилин за адресою: м. Харків, проспект Байрона, 161, керував транспортним засобом Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат огляду позитивний 1,32 %, з результатом водій не згоден, огляд проходив в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», результат позитивний, висновок лікаря-нарколога №1047. Своїми діями порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що відеозаписи не є належними та допустимими доказами, оскільки не містять електронного цифрового підпису, а також те, що відеозаписи ААД 902701, ААД 902701 (2) не містять аудіо доріжки, у зв`язку з чим, не зрозуміло чи ведеться біля машини розмова та про що саме. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про керування транспортним засобом, оголошення ознак алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не враховано те, що зупинка транспортного засобу була безпідставна, оскільки ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік законних підстав для зупинки транспортного засобу, а зупинка його транспортного засобу під час комендантської години не підтверджена матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2024 року, посилаючись на те, що ні він, ні його захисник не приймали участь у судовому засіданні 09 жовтня 2024 року, оскільки просили відкласти судовий розгляд, у зв`язку з чим не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Зокрема, 21 листопада 2024 року на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим повідомленням, яка 23 листопада 2024 року прибула до відповідного поштового відділення. Однак, станом на 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 до поштового відділення для отримання судової повістки не з`явився.

Крім того, згідно довідки про доставку SMS, 21 листопада 2024 року судова повістка на 02 грудня 2024 року о 14 год.00 хв. сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.54).

У судовому засіданні від 02 грудня 2024 року в суді апеляційної інстанції захисник Карпухін Д.Ю. повідомив, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, та не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 , а правова позиція між ними узгоджена.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі за обов`язковою участю захисника адвоката Карпухіна Д.Ю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Карпухіна Д.Ю., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №902701 від 16 квітня 2024 року, в якому зазначено про те, що 13 квітня 2024 року 23 годині 48 хвилин в м. Харкові проспект Байрона, 161, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820, результат позитивний 1,32 %. Із результатом водій не згоден, огляд проходив у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, результат позитивний. Висновок лікарня нарколога №1047. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (арк.1).

В матеріалах справи також міститься рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП, капрала поліції Коєва Д. від 16 квітня 2024 року, згідно з яким, 13 квітня 2024 року у складі екіпажу 2202 за адресою: м. Харків, проспект Байрона, 161 за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820, на що водій погодився, результат огляду позитивний 1,32%, водій з результатом не погодився, огляд проходив у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння та після чого у медичному закладі вимкнули світло, у зв`язку з чим складання адміністративних матеріалів було перенесено на 16 квітня 2024. Авто припарковане на місці зупинки без порушень ПДР, водія відсторонено від права керування. Складання адміністративних матеріалів було призначено на 10 годину 16 квітня 2024 року, про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений. На складання матеріалів у зазначений час та дату гр. ОСОБА_1 не з`явився, тому матеріали справи складались без його участі. На гр. ОСОБА_1 було складено протокол ААД №902701 за ч.1 ст.130 КУпАП, п.п. 2.9 (а) ПДР України. Матеріали справи передано до Комінтернівського районного суду м.Харкова. Також прошу вважати вірним час скоєння адміністративного правопорушення 23:38 (арк.10).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 під час події мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації руху. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою Alcotest Drager 6820, результат позитивний, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 1,32 % проміле. З результатом тесту водій не погодився (арк. 5-7).

Відповідно до відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1047 від 14 квітня 2024 року вбачається, що 14 квітня 2024 року гр. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (арк.8).

Згідно з повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 14 квітня 2024 року, гр. ОСОБА_1 зобов`язався з`явитися 16 квітня 2024 року о 10 годині 00 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, та отримав зазначене повідомлення, про що свідчить його підпис у зазначеному документі (арк.9).

В матеріалах справи також міститься відеозапис події від 13 квітня 2024 року за участю ОСОБА_1 (арк.4), відповідно до якого поліцейська машина з проблисковими маячками у темну пори доби їде за автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 , яке зупиняється біля узбіччя. Працівники поліції підходять до автомобіля, водій виходить із-за керма (відео «ААД902701», «ААД902701 (2).

З відео під назвою «export-x5kru» вбачається, що водій перебуває у салоні автомобіля разом із дівчиною. Водій надає документи, ним виявся ОСОБА_1 . На питання поліцейського, чи вживав водій заборонені речовини, ОСОБА_1 повідомив, що нічого не вживав. Поліцейськими у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та самостійно відкрив трубку. Після цього водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 1,32% проміле. ОСОБА_1 був не згоден із результатом тесту, у зв`язку з чим разом із працівниками поліції проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У медичному закладі ОСОБА_1 добровільно надав зразок біологічного середовища, а саме сечі. У зв`язку із відсутністю світла у медичному закладі, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про те, що коли він забере висновок у лікаря нарколога, і якщо він буде позитивний, водію потрібно приїхати на Шевченко, 26 для розгляду справи та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. У разі, якщо ОСОБА_1 не з`явиться для складання протоколу, то протокол про притягнення до адміністративної відповідальності буде складено без нього. ОСОБА_1 було все зрозуміло, у зв`язку з чим він поставив свій підпис у повідомленні про запрошення до підрозділу поліції.

Відповідно до відео «export-bc9q8», працівник поліції протягом тривалого часу телефонує ОСОБА_1 , однак телефон ввімкнений. Працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначені відеозаписи відтворюють обставини події, є зрозумілими та фіксують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, його зупинку, а також проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер», та у медичному закладі, будь-яких зауважень або свою незгоду з діями працівників поліції та медичного персоналу не висловлював, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Більш того, судом першої інстанції за клопотанням захисника ОСОБА_2 , були витребувані з КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» акт медичного огляду та інші документи, на підставі яких був виданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1047 від 14 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 .

Зокрема, згідно з актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1047 від 14 квітня 2024 року, лікарем був оглянутий ОСОБА_1 , 28.08.2001 року, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, за результатом лабораторних тестів в сечі виявлено етанол, 1,70 г/л (%), заключний діагноз знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, надано результат токсикологічного дослідження №646 ОСОБА_1 , 2001 р.н., з якого вбачається, що у останнього в сечі виявлено етанол в концентрації 1,70 г/д (%) (арк.25-30).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Поряд із цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, а також висновок лікаря нарколога №1047 від 14 квітня 2024 року, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції та медичного персоналу до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Поряд із цим, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП, а також дій працівників медичного закладу при проведенні огляду водія на стан сп`яніння та складанні висновку № 1047 від 14 квітня 2024 року.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій працівників поліції та медичного закладу.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв з боку сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення протоколу та інших процесуальних документів, а також дій працівників медичного закладу при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і складання висновку за результатами цього огляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про те, що його було безпідставно зупинено є суб`єктивним та необґрунтованим у зв`язку із наступним.

Так, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та Правил дорожнього руху. Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, які в подальшому було продовжено, в Україні введено воєнний стан.

При введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану як комендантська година.

Згідно з рішенням начальника ХОВА від 22 грудня 2022 року у м.Харкові та Харківській області встановлено комендантську годину з 23.00 год до 05.00 год.

У пункті 5 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», комендантська година це заборона перебування в певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Без перепусток під час комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях дозволено перебування та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, а також транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку, надано право, в тому числі перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Із відеозапису, а також протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №902701 від16 квітня 2024 року, рапорту працівника поліції Коєва Д. від 16 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської години в м. Харкові.

Крім того, згідно до приписів ст. 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

За таких обставин, зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними, та відповідає обстановці, яка обумовлена введеним на території України режимом «воєнний стан», тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи сторони захисту про те, що технічний носій з відеозаписом не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить електронного цифрового підпису поліцейського та не є повним, у зв`язку з відсутністю звуку, слід розцінювати як обраний спосіб захисту у зв`язку із наступним.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відомостей матеріалів справи вбачається, що відеозапис у цій справі доданий до протоколу ААД № 902701 від 16 квітня 2024 року, а конверт із технічними носіями відеозапису містить реквізити з серією та номером, які є тотожними серії та номеру цього протоколу, що відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Крім того, диски, які знаходяться у конверті з реквізитами протоколу про адміністративне правопорушення, додані до матеріалів справи відповідальною особою, а матеріали справи не містять даних про незаконне їх походження.

Таким чином, диск був долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, як додаток, і саме так матеріали справи були направлені до суду першої інстанції для розгляду, а тому, враховуючи вимоги, ст.251 КУпАП, такі твердження апелянта є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 про порушення права на захист та недотримання судом першої інстанції права на справедливий суд, апеляційної суд зазначає наступне.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що справа про адміністративне правопорушення надійшла в суд першої інстанції 25 квітня 2024 року, у зв`язку з чим судовий розгляд був призначений на 06 червня 2024 року.

Матеріалами справи підтверджується, що суд вживав заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду.

Зокрема, судом першої інстанції на адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим повідомленням, яка повернулась на адресу суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (арк.12, 33).

Згідно довідки про доставку SMS, 02 серпня 2024 року судова повістка про виклик до суду на 09 вересня 2024 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який міститься у матеріалах справи (арк.24).

Крім того, під час судового розгляду захист інтересів ОСОБА_1 здійснював професійний захисник - адвокат Карпухін Д.Ю., який брав участь протягом всього судового розгляду.

Так, у судовому засіданні від 31 липня 2024 року захисник Карпухін Д.Ю. повідомив про те, що ОСОБА_1 знає про дату та час проведення судового засідання. Крім того, адвокатом заявлено клопотання про витребування з КНП ХОР «ОКНЛ» акту медичного огляду та інших документів, яке судом було задоволено (арк.18-20).

У подальшому, в судові засідання суду першої інстанції від 09 вересня 2024 року та 09 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, направляв клопотання про відкладення судових засідань у зв`язку із зайнятістю в інших судових справах. Разом з тим, судом першої інстанції зазначено, що, передбачених законом доказів, які б підтверджували поважність причини неявки, суду не надано.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушень права на захист та справедливий суд, у зв`язку з розглядом судом першої інстанції справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Більш того, ОСОБА_1 протягом розгляду справи жодного разу не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції, будь-яких клопотань чи заяв від нього до суду першої інстанції не надходило, то така його процесуальна поведінка свідчить про його небажання брати участь в судовому розгляді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак, в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Зокрема, у рішенні Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року, визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Таким чином, суддя, розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.

Разом з тим, слід зауважити, що апеляційним судом прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 до розгляду та надання можливості відстоювати позицію в суді апеляційної інстанції, чим фактично забезпечено право на справедливий судовий розгляд компетентним та незалежним судом. Будь-яких доказів відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ані ОСОБА_1 , ані його захисник суду апеляційної інстанції не надали.

Отже, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 09 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков