ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1996/24 Справа № 243/4610/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 на посаді офіцера відділення НПЗ у військовому звані капітан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн.; стягнуто судовий збір;

ВСТАНОВИВ:

постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 30 травня 2024 року о 01 годині 50 хвилин, капітан ОСОБА_1 , перебував на території тимчасового розташування підрозділу Військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалити нове рішення в частині накладення стягнення та накласти менше нижчої межі. Вказує, що участі у судовому засіданні не приймав, постанову отримав нещодавно, не пам`ятає про надходження йому повідомлення про дату, час і місце слухання справи, також зазначає, що у червні проходив ВЛК, а 28.06.20247 року відбувся МСЕК.

Зазначає, що перебував в стані алкогольного сп`яніння через загострення тривожно-депресивного розладу через гострий стрес за тимчасової відсутності ліків.

Вказує про можливість застосування аналогії КПК України та накладення стягнення більш меншого ніж передбачено санкцією статті, оскільки у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено премії, чим вже позбавлено його грошової винагороди в дохід держави.

Звертає увагу, що правопорушення вчинив за наявності психічного розладу, відсутні обтяжуючи обставини та тяжкі наслідки, його позбавлено державної премії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судовий розгляд проводити за його відсутності, про час, дату та місце судового засідання в апеляційному порядку повідомлений належним чином.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Положеннями ст.268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч зазначеним вимогам закону справа розглянута без участі ОСОБА_1 , без даних про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про проведення судового засідання за його відсутністю. Однак, наявність вказаної заяви не виключає обов`язок суду повідомляти особу, що притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення також не міститься відомостей про призначення дати та місця розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою sms повідомлення, із вказівкою номеру мобільного телефону (а.с.9). Всупереч вказаній заяві та вимог Закону щодо обов`язково належного повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, місцевий суд не здійснив дій направлених на повідомлення ОСОБА_1 . Так, матеріали справи не містять відомостей як про належне повідомлення останнього, так і взагалі про спробу такого повідомлення, зокрема відсутні повістки, довідки про sms повідомлення.

Місцевий суд повинен перевірити справжність волевиявлення особи шляхом виклику у судове засідання або належним чином повідомити про дату час та місце розгляду справи. Тим самим порушено право особи, що притягається до адміністративної відповідальності на безпосередню участь у судовому процесі, не забезпечено його право скористатися своїми процесуальними та конституційними правами на доступ до правосуддя, реалізувати в суді свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначені обставини, наявні підстави для скасування судового рішення у зв`язку з порушенням вимог процесуального закону.

Згідно зі ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Переглядаючи судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП за наступник обставин.

30 травня 2024 року о 01 годині 50 хвилин, капітан ОСОБА_1 , перебував на території тимчасового розташування підрозділу Військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Статтею 16 Закону України "Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДНК -2/3005 від 30.05.2024 року складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 583 від 30 травня 2024 року, з якого вбачається, що за наслідками огляду ОСОБА_1 30 травня 2024 року встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою приладу Алконт-М, відповідно до якої 30.05.2024 року у ОСОБА_1 встановлено результатом перевірки на стан алкогольного сп`яніння - 2,13‰; копією посвідчення офіцера ОСОБА_1 , зазначене вказує, що останній є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення; свідоцтвом та сертифікатом відповідності вимірювального приладу; копією витягу з наказу ВСП №94.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказані обставини не заперечуються самим ОСОБА_1 , який не заперечив, що вживав алкогольні напої перебуваючи на службі, у зв`язку з поганим психічним станом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Досліджені та перевірені обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у його перебуванні на території тимчасового розташування підрозділу ВЧ НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. Зазначене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Під час вирішення питання про накладення стягнення, апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки на час постановлення апеляційним судом свого рішення минули строки передбачені для накладення стягнення.

Так, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 30.05.2024 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_2 слід визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, скасувати, з прийняттям нової постанови.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА