490/6093/24 від26.08.2024
н/п 3/490/2856/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил, яка надійшла від Миколаївської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

10.11.2022 громадянин України ОСОБА_1 перемістив товар «гуманітарна допомога в умовах воєнного стану", а саме транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об?єм двигуна - 1796 см. куб., тип двигуна бензиновий, такий, що був у користуванні; рік виготовлення 2002, на митну територію України через пункт пропуску на державному кордоні "Шегині - Медика" у зоні діяльності митного поста "Мостиська", Львівської митниці, на підставі поданої ним до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 10.11.2022.

Згідно з Декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 10.11.2022, ОСОБА_1 заявив наступні відомості: 1. Прізвище, власне ім?я та по-батькове особи, що здійснює декларування ОСОБА_1 ; 2. Прізвище, власне ім?я та по-батькове водія ОСОБА_1 ; 3. Марка машини - «LAND ROVER»; 4. Номер машини WZ9030N; 5. Відправник LIPINSKI MAREK; 6. Отримувач ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 7. Фактичне місце призначення розвантаження ватажу ; 9. Вид допомоги: товар - автомобіль марки «LAND ROVER», VIN № НОМЕР_1 , 2002 рік виготовлення.

Також, до митного контролю ОСОБА_1 надав наступні документи: свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 на вищевказаний автомобіль; паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , виданий 15.12.2021 органом 4637.

Того ж дня, товар транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , був оформлений як гуманітарна допомога в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання та випущений на митну територію України. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги вищевказаного товару підтверджується відомостями, що містяться у автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

26.01.2024 до Миколаївської митниці від УСБУ в Миколаївській області надійшов лист №64/20-773, з інформацією про виявлення фактів ввезення на митну територію України товарів гуманітарної допомоги в умовах військового стану, із заявленням у митних деклараціях про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою недостовірних відомостей щодо кінцевого отримувача товарів ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ - 9540583).

В ході проведення перевірочних заходів за вищевказаною інформацією, Миколаївською митницею до Львівської митниці, за вих. №7.16-1/7.16-20-01/7.4-1/512 від 14.02.2024 направлено запит про надання інформації та копій документів щодо декларування та митного оформлення товарів гуманітарної допомоги легкових автомобілів, отримувачем яких виступали ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 .

06.03.2024 від Львівської митниці надійшла відповідь на вищевказаний запит (лист вих. №7.4-5/20-03/7.16/6919) з копіями документів, які надавались громадянами до митного контролю під час переміщення ними через митний кордон України товарів гуманітарної допомоги легкових автомобілів, отримувачем яких виступали вищевказані Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

З метою перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи при ввезенні на митну територію України автотранспортних засобів в якості гуманітарної допомоги, митницею було направлено запити до ІНФОРМАЦІЯ_6 та до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: листи від 19.03.2024 №7.16-2/20-01/8.2/867.

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_6 за вих. №2208 від 21.03.2024 встановлено, що транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 )до ІНФОРМАЦІЯ_6 не надходив, а громадянин ОСОБА_1 , в якості волонтера ІНФОРМАЦІЯ_8 не знайомий.

Відповідно до Службової записки Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Миколаївської митниці від 01.04.2024 №15/15-02/616, станом на момент ввезення на митну територію України, митна вартість транспортного засобу особистого користування «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (PL), становить 40 200,00 грн.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (PL), вартістю 40 200,00 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення вказаного товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 10.11.2022, що містить неправдиві відомості щодо одержувача цього товару - ІНФОРМАЦІЯ_9 , тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

В судове засідання представник Миколаївської митниці Державної митної служби України не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, пояснень не надав, повідомлявся належним чином.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до змісту вимог ст.486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Вимогами ст.489 КУпАП передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 Митного кодексу України.

Частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з диспозицією ст. 483 Митного кодексу України, об`єктивна сторона складу правопорушення, за якою притягується ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, характеризується діями, спрямованими на приховування переміщуваного через митний кордон України товару, що спричиняє певні негативні наслідки, а суб`єктивна сторона лише прямим умислом. Тобто, переміщення товару через митний кордон з приховуванням від митного контролю повинно передбачати для експортера такого товару умисел щодо отримання певних переваг чи матеріальних благ внаслідок проведення такої незаконної зовнішньоекономічної операції.

Митний кодекс України визначає приховуванням від митного контролю як використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, що переміщуються через митний кордон України, або надання одним товарам вигляду інших, чи подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно з ч. 1 ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи,що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

У розумінні положень п. 57 ст. 4 Митного кодексу України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно вимог ст. 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митного органу зокрема, шляхом, перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну "Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв?язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про гуманітарну допомогу" звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Відповідно пункту 7 ст. 15 "Прикінцеві положення" Закону України "Про гуманітарну допомогу", на період дії воєнного стану Кабінет Міністрів України має право визнавати окремі категорії товарів, у тому числі підакцизні, не визначені у статті 6 цього Закону, гуманітарною допомогою без здійснення процедури визнання таких товарів гуманітарною допомогою у кожному конкретному випадку.

Відповідно до підпункту 69.5 пункту 69 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, операції з добровільної передачі або відчуження коштів, товарів, у тому числі підакцизних, надання послуг на користь Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони без попереднього або наступного відшкодування їх вартості не вважаються операціями з реалізації для цілей оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Митного кодексу України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України "Про гуманітарну допомогу" Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 "Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану" із змінами і доповненнями, на період воєнного стану пропуск через митний кордон України товарів гуманітарної допомоги, які включені до переліку категорій товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р. № 224 "Про затвердження переліку категорій товарів. що визнаються гуманітарною допомогою без здійснення процедури визнання таких товарів гуманітарною допомогою у кожному конкретному випадку, на період воєнного стану та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань гуманітарної допомоги", здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання товаросупровідних документів або декларації, заповненої особою, що перевозить даний товар, за формою згідно з додатком 1, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до абзацу першого цього пункту, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Враховуючи вище зазначене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про порушення митних правил № 0064/50400/24 від 11.07.2024 року, в якому вказані обставини порушення митних правил;

- декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою ОСОБА_1 , відповідно до якої гуманітарною допомогою є транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- відомостями, що містяться у автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України;

- листом УСБУ в Миколаївській області №64/20-773 про виявлення фактів ввезення на митну територію України товарів гуманітарної допомоги в умовах військового стану, із заявленням у митних деклараціях про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою недостовірних відомостей щодо кінцевого отримувача товарів ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ - 9540583);

- листом ІНФОРМАЦІЯ_6 за вих. №2208 від 21.03.2024 відповідно до якого транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_6 не надходив, а громадянин ОСОБА_1 , в якості волонтера ІНФОРМАЦІЯ_8 не знайомий.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог Митного кодексу України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (PL), вартістю 40 200,00 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення вказаного товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 10.11.2022, що містить неправдиві відомості щодо одержувача цього товару - ІНФОРМАЦІЯ_9 , тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер правопорушення, обставини справи щодо місця, часу правопорушення, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, відсутність даних про вчинення аналогічних адміністративних правопорушень. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

Відповідно до Службової записки Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Миколаївської митниці від 01.04.2024 №15/15-02/616, станом на момент ввезення на митну територію України, митна вартість транспортного засобу особистого користування «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (PL), становить 40 200,00 грн.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення за вчинене правопорушення, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саметранспортного засобу марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що становить 40 200 гривень 00 копійок, з конфіскацією вказаного товару, оскільки таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання особи і запобіганнявчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до положень ч.2 ст.541 Митного кодексу України, у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності з цією статтею, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605.60 гривень на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.40-1, 279, 283, КУпАП, ст.464, 485, 489, 519, 524, 527, Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саметранспортного засобу марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (PL), загальною вартістю 40 200 гривень 00 копійок, що становить 20100 (двадцять тисяч сто) гривень 00 копійок, з конфіскацією товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саметранспортного засобу марки «LAND ROVER FREELANDER», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 (PL).

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - Миколаївське ГУК/Централ. р н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA0014483, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605.60 гривень (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.) на розрахунковий рахунок UA0014483, отримувач Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - судовий збір (ДСА 050).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з правопорушника у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.

Суддя В.Л. Лященко