Провадження №3/522/1172/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Коваленко В.М., за участю захисника Мишак Д.Е., особи, що притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, -

, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552280 від 03.10.2023р., ОСОБА_2 , 12.09.2023 р. 22 годині 08 хвилин за адресою: м.Одеса, вул. М.Говорова, 3А, керуючи транспортним засобом «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно та здійснив наїзд на транспортний засіб «Volkswagen» держномер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 чим порушив вимоги п.10.9 ПДР, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №552280 від 03.10.2023 за ст.124 КУпАП, який підписав правопорушник.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552036 від 03.10.2023р., ОСОБА_2 12.09.2023 р. 22 годині 08 хвилин, перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул. М.Говорова, 3А, керуючи транспортним засобом «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, але місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП свою вину визнав, з приводу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, пояснив, що він, рухаючись заднім ходом у дворі по вул. Маршала Говорова, не відчув зіткнення та не почув удару, а тому продовжив рух автомобіля. Враховуючи викладене, захисник Мишак Д.Є. та Єфіменко С.О. просили справу про адміністративне правопорушення, за ст.122-4 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, враховуючи, що з моменту вчинення ДТП ОСОБА_1 минуло більше трьох місяціів, захисник Мишак Д.Є. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

1.Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №552280 від 03.10.2023р. та схемою ДТП від 03.10.2023р..

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях водія наявні ознаки та склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, враховуючи, що дане адміністративне правопорушення було вчинено 12.09.2023 р., то на момент вирішення справи строки накладення адміністративного стягнення сплинули, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст.124 КУпАП КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

2.Крім того, на думку суду в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого. ст. 122-4 КУпАП, враховуючи наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.245, ст.280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст.122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водієм транспортного засобу, іншого учасника дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_2 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 умисно покинув місце дорожньої транспортної пригоди.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 дійсно знав про зіткнення, а тому дійсно міг не відчути моменту зіткнення, та не почути характерний звук при цьому, відтак стверджувати про те, що останній умисно вчинив дію щодо залишення місця ДТП, з метою приховати вчинене, у суду не має підстав.

Відсутність доказів вчинення умисних дій, пов`язаних з залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У відповідності до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам ОСОБА_1 звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 38 КУпАП КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , єдиний унікальний номер справи №522/20510/23, об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи №522/20510/23, провадження №3/522/1172/24.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя В.М.Коваленко