Провадження № 3/742/2495/24
Єдиний унікальний № 742/5700/24
Постанова
05 листопада 2024 року м. Прилуки Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Бездідько В.М., за участю секретаря Лісафіної А.С., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , його захисника Ткаченко Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: військовослужбовець, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №672769 від 21.09.2024 року, 20.09.2024 року близько 23 год 50 хв у м. Прилуки по вул. Андріївська ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови) від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки останній був пасажиром автомобіля, а не водієм.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив суду, що перебував на пасажирському сидінні, за кермом автомобіля перебував його товариш ОСОБА_2 . Після скоєння ДТП товариш залишив автомобіль та пішов додому. ОСОБА_1 залишився у автомобілі на місці скоєння ДТП.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав такі покази, що 20.09.2024 року перебував за кермом транспортного засобу Toyota Camry та здійснив наїзд на паркан. ОСОБА_1 у цей час перебував на пасажирському сидінні. Потім свідок, залишивши автомобіль на місці скоєння ДТП, пішов додому, а ОСОБА_1 залишився.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надала такі покази, що 21.09.2024 року їхала з військового містечка у с. Манжосівку та була свідком, як водій автомобілю Toyota Camry сварився з пасажиром, після чого залишив автомобіль та пішов в іншу сторону.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №672769, відеозапис, направлення, рапорт, адміндовідка.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.
Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є протиправне діяння, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.
Виходячи з аналізу вище зазначених норм, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність, оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема з наданих відеозаписів та показань свідків встановлено, що ОСОБА_1 20.09.2024 о 23:50 не керував автомобілем Toyota Camry, доказів на підтвердження вини останнього, судом не встановлено.
Надані працівниками поліції відеозаписи не містить підтвердження про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Оцінюючи докази в сукупності, не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння або перебував у стані сп`яніння, а протоколу та відеозапису недостатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 , суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях гр. ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: п.1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.1 ст.130 КУпАП, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або опротестована прокурором через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО