Номер апеляційного провадження 33/824/5388/2024
Суддя у суді першої інстанції Н.О. Петренко
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

11 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року,

установив:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судові витрати - 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто 650 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 11.07.2024 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024, повернуто особі, яка її подала. Суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги апелянту у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана після закінчення строку на оскарження, водночас, апелянтом не заявлено клопотання про поновлення цього строку.

16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернувся з апеляційною скаргою, подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому ОСОБА_1 не зазначив поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено порядок та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особи, визначені ст.294 КУпАП, розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суддею Святошинського районного суду м. Києва винесено 26 червня 2024 року постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 - ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. У постанові зазначено строк і порядок її оскарження.

Постанову судді Святошинського районного суду від 26.06.2024 ОСОБА_1 отримав 28.06.2024, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи розписка. (а.с. 8).

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувсяь до суду першої інстанції перший раз 11.07.2024, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024 не містила.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024 повернуто особі, яка її подала, як таку що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду від 13.08.2024 була направлена ОСОБА_1 13.08.2024.

16.10.2024 ОСОБА_1 вдруге звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024, подавши при цьому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції ОСОБА_1 не зазначає причин пропуску такого строку.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною.

Оскільки ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводів, які б підтверджували існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024 не вказується, тоді як повторне подання апеляційної скарги з метою домогтись перегляду остаточного рішення, яке вже набрало законної сили, з метою перегляду справи і постановлення нового рішення, є порушенням принципу остаточності рішення «resjudicata» (п. 1 ст. 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»), то у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024 слід відмовити.

Таким чином, оскільки закон імперативно визначає строк на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 294 КУпАП) і такий строк ОСОБА_1 пропустив без поважних на те причин, є порушенням принципу «res judicata», а тому подана повторно ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Крім того апеляційний суд зазначає, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами перегляду справи по суті доводів апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024, про що заявляє вимогу ОСОБА_1 , не має, а тому у задоволенні клопотання про поновлення такого строку слід відмовити, у зв`язку із чим апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя