ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________ ____
Справа №: 638/6633/24 Суддя суду 1 інстанції: Щепіхіна В.В.
Провадження №: 33/818/1303/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст. 124; ч. 1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , без участі її захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що:

1) відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №014218 від 01.04.2024, 31.03.2024 о 23 годині 03 хвилин на автомобільній дорозі Р-79 Сахновщина -Ізюм-Куп`янськ, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла з`їзд у кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження;

2) відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №014742 від 01.04.2024, 31.03.2024 року о 23 годині 02 хвилин на автомобільній дорозі Р-79 Сахновщина-Ізюм-Куп`янськ, водій ОСОБА_3 , керувала транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

24.04.2024 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова об`єднано справи про адміністративні правопорушення №638/6640/24 (провадження № 3/638/3315/24) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та № 638/6633/24 (провадження № 3/638/3308/24) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження, та присвоєно об`єднаній справі № 638/6633/24 (провадження № 3/638/3308/24).

Обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 014218 від 01.04.2024 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 014742 від 01.04.2024 року; схемою місця ДТП; фототаблицею, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відеозаписом з бодікамери.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 подала клопотання від 29.07.2024р. про поновлення процесуального строку для звернення до суду за захистом своїх прав та апеляційну скаргу, в якій просить змінити (скасувати) постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2024р., винесену у справі № 638/6633/24, із визначенням дати набуття чинності судового рішення відповідно до ст. 307 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, правопорушниця вказує, що обставини справи неповно з`ясовані судом першої інстанції та стверджує, що вона діяла у стані крайньої необхідності, що виключає її вину у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Напередодні розгляду справи судом апеляційної інстанції до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи без участі апелянта. Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124,130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглянув справу у відсутності апелянта.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 11.4 Правил дорожнього руху на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно з пунктом 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд першої інстанції встановив, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 складені уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2024 о 23 годині 03 хвилин на автомобільній дорозі Р-79 Сахновщина-Ізюм-Куп`янськ, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла з`їзд у кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Крім того, 31.03.2024 року о 23 годині 02 хвилин на автомобільній дорозі Р-79 Сахновщина-Ізюм-Куп`янськ, водій ОСОБА_3 , керувала транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 014218 від 01.04.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 014742 від 01.04.2024 року; схему місця ДТП; фототаблицю, письмові пояснення ОСОБА_3 , відеозаписом з бодікамери., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження правопорушниці щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин події, є необґрунтованими.

Так, відеоматеріали підтверджують наявність чітких ознак перебування ОСОБА_3 після вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, що правопорушниця відмовилась від проходження огляду на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння., однак сама ж зізналася у вживанні спиртних напоїв тієї доби та що ДТП скоїла з власної вини.

Також дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції не вбачає у ситуації, що склалася в момент вчинення ОСОБА_3 ДТП, крайньої необхідності та наголошує на приписі пункту 2.3 (б,д) ПДР України, а саме на тому, що необхідність бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху входить до прямого обов`язку особи, що керує транспортним засобом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, посилання апелянта на те, що її налякала присутність військових на проїзній смузі, жодним чином не свідчить про певні обставини, що пом`якшують чи звільняють ОСОБА_3 від зазначених вище обов`язків водія, а тому не звільняють від відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_3 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого нею правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає такими, що не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності та відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушниці в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь їхньої суспільної небезпеки - дані правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновити вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2024 року у справі щодо ОСОБА_3 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило