ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/34/24 Справа № 212/7117/23 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м.Кривий Ріг

15.01.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Вірка В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 .

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

за участю захисника Вірка В.В.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Із постановою суду першої інстанції не погодився захисник Вірко В.В., подав апеляційну скаргу, в якій:

- зазначає, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 268 КУпАП було розглянуто 20.09.2023р. без жодного повідомлення зацікавленої сторони та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що суперечить вимогам ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд», «Про судоустрій і статус суддів», а також ст. 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень», порушено принцип змагальності сторін та повноти і всебічності судового розгляду;

- вказує, що в матеріалах справи, крім рапорту працівника патрульної поліції, не долучено жодних документів та відомості щодо встановлення особи правопорушника, відсутні дані і докази щодо законної зупинки автомобілю «Dacia Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 всупереч вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»;

- вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення викликають сумнів щодо об`єктивності і повноти дій уповноважених посадових осіб під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які носять формальний характер з метою притягнення будь-кого до адміністративної відповідальності;

- вказує, що в оскаржуваній постанові невірно вказано місце проживання ОСОБА_1 та він зареєстрований за іншою адресою, а матеріали справи не містять жодного особистого документу або завіреної належним чином копії щодо встановлення його особи;

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового розгляду, оскаржуване рішення є таким, що винесено з істотним порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, за неповно з`ясованих фактичних обставин справи, без дослідження і надання належної оцінки наявним в матеріалах справи письмовим доказом, що потягло до необґрунтованого визнання винуватості ОСОБА_1 та накладення на нього стягнення;

- вважає, що суд вибірково та необ`єктивно з`ясував обставини справи, із власної ініціативи збирав докази, не керувався критерієм «поза розумним сумнівом», та не закрив провадження у справі всупереч вимог п. 1 ст. 247 КУпАП;

- вказує, що працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення навів ознаки алкогольного сп`яніння, якими є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому не зазначаючи всіх шести ознак виявлення стану сп`яніння, передбачених п. 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджену спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 0911.2015р. (далі - Інструкція), оскільки згідно з п. І розділу ІІ цієї Інструкції лише за наявності вказаних ознак поліцейський може проводити наступний огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів;

- вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно, тобто римськими цифрами зазначена частина неіснуючої статті кодексу, формулювання суть адміністративного правопорушення створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення, та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягається до адміністративної відповідальності, а саме протокол складений у зв`язку із керуванням транспортними засобами з «ознаками алкогольного сп`яніння», що не охлоплюється диспозицією вказаної статті;

- вказує, що матеріали справи складені різним почерком, мають різні фрагменти їх написання чорнилами різного чорного та синього кольору, тобто були виконані не однією людиною, протокол складений старшим лейтенантом поліції Макаруком Г.А., проте у відповідь на адвокатський запит встановлено, що Макарук Г.А. має звання «лейтенант поліції» тобто звання не співпадає з дійсним, це зовсім різні звання в складі Національної поліції; замість обов`язкових свідків, які були очевидцями вказаних подій всупереч вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначив лише про невідомий БК 475228, 475238, та реєстратор Xiaomi БК 475184, та суд першої інстанції просто переписав цю невідому нікому абревіатуру скорочень поліціантів до своєї постанови;

- вказує, що направлення на огляд містить взаємовиключні між собою речення, а саме зазначено, що у графі фіксування написано «У результаті огляду проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння» зазначені в протоколі ААД № 623473 та: «Огляд не проводився» та результат огляду «не проводився», що явно спотворює об`єктивну реальність та суперечить діючому законодавству України;

- вважає, що відеозапис, наданий працівниками поліції є неналежним та недопустимим доказом, має ознаки монтажу, та є копією, яка потребує проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, оскільки існують підстави вважати, що створення вказаних відеозаписів відбулося за участю невідомих артистів аудіовізуальної кінематографії за самостійним замовленням її ініціатором невідомими зображувальними засобами;

- зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не було залучено прокурора для підтримання обвинувачення, чим взяв на себе функції обвинувачення;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином шляхом надіслання СМС-повідомлення за номером телефону, зазначеному в апеляційній скарзі, у судове засідання не прибув, інтереси ОСОБА_1 у судовому засіданні представляє захисник Вірко В.В., тому суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не вбачає перешкод для розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Вірка В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та прохав її задовольнити, дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.09.2023р. о 20 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул. Січеславська, біля буд. 2, керував транспортним засобом «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. На вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в лікаря-нарколога в медичному закладі охорони здоров`я КП «КБЛПД ДОР» ОСОБА_1 відмовився. Вчинено особою, яка піддавалася адміністративному стягненню протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП від 06.06.2023р., вчинено повторно на протязі року. Зафіксовано на БК 475228, 475238 реєстратор Ксяомі, БК 475184. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 623473 від 04.09.2023р., відповідно до якого, 04.09.2023р. о 20:50год. в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул. Січеславська, біля буд. 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. На вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в лікаря-нарколога в медичному закладі охорони здоров`я КП «КБЛПД ДОР» громадянин ОСОБА_1 відмовився. Вчинено особою, яка піддавалася адміністративному стягненню протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП від 06.06.2023. Вчинено повторно на протязі року. Зафіксовано на БК 475228, 475238 реєстратор Ксяомі, БК 475184. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2023р. у зв`язку з виявленням працівником поліції у водія ознак сп`яніння, зазначених у протоколі. Огляд ОСОБА_1 не проводився;

- рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Макарука Г.А. від 04.09.2023 року, відповідно до якого під час несення служби у складі екіпажу 103 у Покровському р-ні по вул. Січеславська було зупинено автомобіль «Dacia Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». В ході спілкування із водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в лікаря-нарколога в медичному закладі охорони здоров`я КП «КБЛПД ДОР» ОСОБА_1 відмовився. Зафіксовано на БК 475228, 475238 реєстратор Ксяомі, БК 475184;

- роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом від 04.09.2023р. щодо ОСОБА_1 ;

- довідку інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 05.09.2023р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 ;

- картку обліку адміністративних правопорушень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 06.06.2023р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу 17000,00 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

- DVD-диск, оглянутий та безпосередньо досліджений судом, у якому зафіксовано факт зупинення працівниками поліції транспортного засобу 04.09.2023р. «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , якому було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Водію було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП України, ст. 63 Конституції України, та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи щодо нього у суді.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, керуючись вимогами КУпАП, положенням ПДР України, приписами ЄСПЛ, оцінивши та дослідивши сукупність наданих доказів, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції належним чином встановив факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 - що підтверджується відеозаписом, який не викликає сумніву своєї достовірності та належності, законність зупинення транспортного засобу працівниками поліції, та висловленої вимоги проходження огляду на стан сп`яніння - наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вимогу проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі, яку ОСОБА_1 шляхом особистої бездіяльності тривалий час не виконував, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку із притягненням до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції дослідив сукупність усіх доказів у справі, яким надав відповідну оцінку, повно та всебічно обґрунтував своє рішення щодо них.

Доводи апеляційної скарги, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і супереч вимогам ст. 268 КУпАП було розглянуто 20.09.2023р. без жодного повідомлення зацікавленої сторони та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що суперечить вимогам ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд», «Про судоустрій і статус суддів», а також ст. 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень», порушено принцип змагальності сторін та повноти і всебічності судового розгляду є неспроможними за таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2023р. ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, яке зазначено у відповідній графі протоколу - 20.09.2023р. о 10:00год. в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу, при цьому від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до відеозапису, працівник поліції отримавши відмову від ОСОБА_1 отримувати копію протоколу декілька разів, вголос назвав дату, час та місце судового розгляду.

Проте ОСОБА_1 , з невідомих причин свої правом на участь у судовому засіданні не скористався.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та захисником Вірком В.В. був укладений 06.09.2023р., тобто через два дні від події, (а.с. 16-17), проте, до моменту розгляд справи судом, а саме 20.09.2023р., ані ОСОБА_1 , ані його захисник долею провадження, у якому ОСОБА_1 був безпосередньо задіяний, не цікавилися.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, захисником Вірком В.В. вже 21.09.2023р. подано заяву про видачу судового рішення та ознайомлення з матеріалами справи. Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що доля провадження, в якому ОСОБА_1 був безпосереднім учасником, була йому та його захиснику відома.

На думку суду апеляційної інстанції, неприбуття до судового засідання безпосередньо ОСОБА_1 та його захисника є проявом їх неналежної процесуальної поведінки, та суперечать приписам ЄСПЛ, викладеним у рішенні «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Підстави такої поведінки сторін у справі про адміністративне правопорушення є незрозумілими, та на думку суду апеляційної інстанції, є елементом невиправданого очікування, наслідком якого є штучне створення нібито процесуального порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, а саме розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи, крім рапорту працівника патрульної поліції, не долучено жодних документів та відомості щодо встановлення особи правопорушника, відсутні дані і докази щодо законної зупинки автомобілю «Dacia Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» є безпідставними, оскільки особа ОСОБА_1 у даному провадженні не заперечується, тобто стороною захисту спростування того, що у провадженні помилково залучено ОСОБА_1 , не наводиться.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи про адміністративне правопорушення викликають сумнів щодо об`єктивності і повноти дій уповноважених посадових осіб, під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які несуть формальний характер з метою притягнення будь-кого до адміністративної відповідальності, є також безпідставними, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатній перелік доказів для встановлення істини у справі, якими є протокол про адміністративне правопорушення, направлення водія на огляд для встановлення стану сп`яніння, відеозапис, відомості про відсторонення водія від керування. Наведені вище докази, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 280 КПК України повно та всебічно досліджені судом першої інстанції та їм надана відповідна оцінка.

Доводи апеляційної скарги, що в оскаржуваній постанові невірно вказано місце проживання ОСОБА_1 та він зареєстрований за іншою адресою, а матеріали справи не містять жодного особистого документу або завіреної належним чином копії щодо встановлення його особи, також не є слушними, оскільки особа ОСОБА_1 , як непричетного до вказаної справи про адміністративне правопорушення, не заперечується.

Доводи апеляційної скарги, що суд вибірково та необ`єктивно з`ясував обставини справи, із власної ініціативи збирав докази, не керувався критерієм «поза розумним сумнівом», та не закрив провадження у справі всупереч вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, є також необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції дослідив та оцінив сукупність всіх доказів, наданих уповноваженою особою, та дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилання, що суд із власної ініціативи збирав докази, є безпідставними, оскільки суд оцінив лише ті докази які надійшли із справою, жодного додаткового доказу судом не було витребувано чи долучено до справи.

Доводи апеляційної скарги, що працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення навів ознаки алкогольного сп`яніння, якими є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому не зазначаючи всіх шести ознак виявлення стану сп`яніння, передбачених п. 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції» затверджену спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 0911.2015р. (далі - Інструкція), оскільки згідно з п. 1 розділу ІІ цієї Інструкції лише за наявності вказаних ознак поліцейський може проводити наступний огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, є також безпідставними, оскільки наведений пункт вказаної Інструкції не передбачає обов`язкових чи обмежувальних дій працівників поліції при виявленні у водія ознак сп`яніння. Інструкція лише регламентує порядок огляду на стан сп`яніння за наявності ознак сп`яніння у водія, та не вимагає встановлення, чи перерахування наявності всіх ознак, передбачених п. 1 розділу ІІ цієї Інструкції.

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно, тобто римськими цифрами зазначена частина неіснуючої статті кодексу, формулювання суті адміністративного правопорушення створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення, та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягається до адміністративної відповідальності, а саме протокол складений у зв`язку із керуванням транспортними засобами з «ознаками алкогольного сп`яніння», що не охлоплюється диспозицією вказаної статті не мають під собою підґрунтя за таких підстав.

Позначення частини статті адміністративного правопорушення римськими (ІІ) або арабськими (2) цифрами, на думку суду апеляційної інстанції, взагалі не вплину на правильність вирішення справи по суті, та на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягається до адміністративної відповідальності, є також надуманими, оскільки об`єктивна сторона ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як було встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2023р. визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу 17000,00грн. та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, постанова набрала законної сили.

04.09.2023р. ОСОБА_1 не виконав законної вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, тим самим повторно вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та яке в свою чергу охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відсутні жодні умови та підстави для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи складені різним почерком, мають різні фрагменти його написання чорнилами різного чорного та синього кольору, тобто були виконані не однією людиною, протокол складений старшим лейтенантом поліції Макаруком Г.А., проте у відповідь на адвокатський запит встановлено, що Макарук Г.А. має звання «лейтенант поліції» тобто звання не співпадає з дійсним, це зовсім різні звання в складі Національної поліції; замість обов`язкових свідків, які були очевидцями вказаних подій, в супереч вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначив лише про якісь невідомий БК 475228, 475238, та реєстратор Xiaomi БК 475184, та суд першої інстанції просто переписав цю невідому нікому абревіатуру скорочень поліціантів до своєї постанови, є безпідставними за таких підстав.

Як вбачається з відеозапису, поведінка ОСОБА_1 , яка виразилася спочатку у нерухомому сидінні за кермом автомобіля, не реагував на звернення працівників поліції (близько п`яти хвилин), після чого подальше спілкування ОСОБА_1 через щілину відкритого вікна із працівниками поліції спонукало до прибуття на місце події кількох екіпажів поліції. Оперативність при складання матеріалів не виключає можливість їх складання кількома уповноваженими працівниками поліції, та не є порушенням, яке відповідно до вимог КУпАП є беззаперечною підставою для визнання вказаних доказів недопустимими, чи тягне скасування судового рішення, постановленого на їх підставі.

Щодо невідповідності спеціального звання поліцейського Макарука М.Г. , то на думку суду апеляційної інстанції, відмінність спеціального звання, на яке посилається сторона захисту, не скасовує повноважень працівника поліції на виявлення та фіксацію правопорушень, на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та як наголошено вище, не є беззаперечною підставою для визнання доказів, зібраних вказаною особою недопустимими, чи потягло б до скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, що працівник поліції замість обов`язкових свідків, які були очевидцями вказаних подій, всупереч вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначив лише про невідомий БК 475228, 475238, та реєстратор Xiaomi БК 475184, та суд першої інстанції просто переписав цю невідому нікому абревіатуру скорочень поліціантів до своєї постанови, також не можуть бути прийнятними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП свідки у справі про адміністративне правопорушення залучаються у разі неможливості застосування відеозапису.

Необізнаність захисника про застосування загальновживаної абревіатури бодікамери - «БК» із зазначенням його реєстраційного номеру, яка є складовою частиною однострою працівників поліції відповідно до вимог ЗУ «Про національну поліцію», не робить вказаний відеозапис неналежним доказом.

Доводи апеляційної скарги, що направлення на огляд містить взаємовиключні між собою речення, а саме зазначено, що у графі фіксування написано «У результаті огляду проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння» зазначені в протоколі ААД № 623473 та: «Огляд не проводився» та результат огляду «не проводився», що явно спотворює об`єктивну реальність та суперечить діючому законодавству України є необґрунтованими за таких підстав.

По-перше, суд апеляційної інстанції наголошує, що бланк направлення, крім основних пунктів, які підлягають заповненню, містить додаткові пункти - із вказівкою того, що має бути до них вписано, тобто результати проведеної процедури. У даному випадку огляд проведено не було внаслідок поведінки ОСОБА_1 , який не виконав законну вимогу працівника поліції щодо огляду на стан сп`яніння.

По-друге, слід звернути увагу, що захисник неповно відобразив у вказаному доводі зміст направлення, а саме в графі «Огляд не проводився» зазначено «не проводився, відмова», проте захисник слово «відмова» у наведеному доводі не зазначає, тим самим викладаючи доводи на свою користь, а не відповідно до фактичних обставин та відповідно до змісту доказів.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис наданий працівниками поліції є неналежним та недопустимим доказом, має ознаки монтажу, та є копією, яка потребує проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, оскільки існують підстави вважати, що створення вказаних відеозаписів відбулося за участю невідомих артистів аудіовізуальної кінематографії за самостійним замовленням її ініціатором невідомими зображувальними засобами, є також безпідставними, оскільки, як вбачається з відеозапису, він виконаний на бодікамери працівників поліції та відтворює обставини події від початку і до їх закінченняЄ, при цьому об`єктивно відображає фактичні обставини події, та сумніву у своїй достовірності не викликає.

Доводи апеляційної скарги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не було залучено прокурора для підтримання обвинувачення, чим взяв на себе функції обвинувачення, то суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, оскільки участь прокурора у справах даної категорії не передбачена діючим КУпАП.

Суд апеляційної інстанції окремо наголошує, що інші доводи апеляційної скарги захисника, наведені в апеляційній скарзі, мають ознаки роздумів сторони захисту, цитують загальні норми діючого законодавства щодо судової влади та діяльності поліції. Наведені стороною захисту численні рішення ЄСПЛ також не мають конкретного посилання на невідповідність вимогам діючого законодавства фактичним обставинам у даній справі, та фактично наведені та перелічені загальні правові позиції Європейського суду у численних справах.

Також слід окремо наголосити, на неодноразове акцентування захисником уваги на статус ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем та боронить країну під час збройної агресії, а дії працівників поліції носили замовний характер, з метою безпідставного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що при досліджені матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було встановлено жодних ознак упередженого ставлення з боку працівників поліції.

Так, підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало те, що під час руху в його автомобілі відкрилися водійські дверцята, після чого його було зупинено. Підстави зупинки та права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП також були роз`яснені ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом.

Поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису, не може бути визнана свідомою, та відповідною обстановці події. На думку суду апеляційної інстанції, не було жодних перешкод для його спілкування з працівниками поліції у звичайній, загальноприйнятій формі, та вирішення виниклого питання без жодних конфліктих ситуації за умови дотримання ОСОБА_1 вимог діючого законодавства.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо винесення окремої ухвали щодо поліцейських, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за безпідставне переслідування та складання завідомо незаконного протоколу щодо ОСОБА_1 , та порушення ними норм права, гарантованих Конституцією України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за таких підстав.

Як було встановлено судом першої та судом апеляційної інстанції дії працівників поліції відповідали вимогам діючого законодавства під час події, учасником якої став ОСОБА_1 . Працівники поліції, відповідно до вимог закону, обґрунтували підставу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , про що наведено вище, обґрунтовано зобов`язали водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення працівники поліції дотрималися правил етичної поведінки, та жодної неналежної поведінки з їх боку, як судом першої, так і судом апеляційної інстанції не встановлено.

Натомість, як зазначалося вище, ОСОБА_1 не надавши на підтвердження своєї особи та статусу жодного документа, та на прохання працівника поліції підтвердити свою належність до ЗСУ, припустився до застосування ненормативної лексики щодо працівника поліції, застосувавши, на думку суду апеляційної інстанції, образливі вислови, які шкодять авторитету працівників поліції, при цьому жодних підстав для такої поведінки з боку ОСОБА_1 не було, що підтверджується відеозаписом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для вжиття заходів щодо реагування на дії працівників поліції, які вважає законними.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Вірка Віктора Вікторовича, подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на 3(три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на 3(три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя