ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1583/24

Провадження № 3/293/939/2024

11 листопада 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянув адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч. 2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

08.11.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №112455 від 30.10.2024, серії ВАД №112456 від 30.10.2024, відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 08.11.2024 вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Л.В.Лось.

Постановою від 11.11.2024 суд об"єднав в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/1583/24, №293/1584/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП .

Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення присвоїти єдиний унікальний номер судової справи № 293/1583/24 та номер провадження 3/293/939/2024.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112455 від 30.10.2024, 30.10.2024 близько 15:10 год за адресою АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2015 р.н., та ОСОБА_3 2019 р.н., а саме матір перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за такими як різний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, чим вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112456 від 30.10.2024, 30.10.2024 близько 15:40 год за адресою АДРЕСА_1 , ухилялася ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме в будинку відсутні санітарно-побутові умови для малолітніх дітей, відсутня спальна білизна, на підлозі бруд, сміття, пліснява, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання від не з`явилась, про дату,час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про виклик до суду (а.с. 23).

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її власноручний підпис у протоколах (а.с.2,11).

Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд керується ч.1 ст.268 КУпАП, яка вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Така позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд уважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розглядає справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112455 від 30.10.2024, 30.10.2024 близько 15:10 год за адресою АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2015 р.н., та ОСОБА_3 2019 р.н., а саме матір перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за такими як різний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, чим вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112456 від 30.10.2024, 30.10.2024 близько 15:40 год за адресою АДРЕСА_1 , ухилялася ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме в будинку відсутні санітарно-побутові умови для малолітніх дітей, відсутня спальна білизна, на підлозі бруд, сміття, пліснява, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі який встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, цей орган оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, полягає в повторному протягом року після накладення адміністративного стягнення ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та іншого народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

В порушення ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення у фабулі протоколу не зазначено таку кваліфікуючу ознаку як повторність та не долучено доказів притягнення ОСОБА_1 до адмінністарвтиної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.

З огляду на викладене суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення ("проведення несанкціонованого пікету"), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia",заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ висвітлив ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що зміст протоколів не містить об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ЛОСЬ