Справа № 755/956/24
Провадження №: 3/755/6372/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2024 р. м. Київ Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2023 року о 15:51, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві на перехресті вул. Шептицького - вул. Микільсько-Слобідська, повертаючи ліворуч не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзджу частину, на яку він повертав, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобі та матеріальних збитків. Своїми діями водій порушив п 2.3.Б, п. 10.1, п. 16.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Крім того, 22.11.2023 року о 15:51, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві на перехресті вул. Шептицького - вул. Микільсько-Слобідська, здійснив ДТП, а саме наїзду на пішохода ОСОБА_2 та не дочекався прибуття поліції залишив місце події. Своїми діями порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2024 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 були повернуті до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення. 14.10.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції у м. Києві надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 після належного оформлення. Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду 14.10.2024 року передані для проведення судового розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав повністю, однак свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав. Пояснив, що на місці ДТП надавав потерпілій ОСОБА_2 першу медичну допомогу, пропонував потерпілій викликати швидку медичну та працівників поліції допомогу, на що остання відмовилася, оскільки вона працює лікарем, у зв`язку з чим він відвіз її додому. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гришко І.Ю. у судовому засіданні підтвердила пояснення свого під захисного та повідомила, що ОСОБА_1 відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_3 в розмірі 10 000 грн, яку визначила сама потерпіла, що підтверджується відповідними доказами. У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 підтвердила надані пояснення ОСОБА_1 та повідомила, що уразі отримання відшкодування за ДТП від ОСОБА_1 , претензій до останнього не має. Представник потерпілої ОСОБА_3 - адвокат Ємець С.М. підтвердила пояснення потерпілої. Згідно зі ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, оскільки вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22.12.2023 року серії ААД № 725714, зі змісту якого вбачається порушення водієм правил дорожнього руху України, рапортом працівника поліції, поясненнями учасників ДТП, висновком експертного дослідження № 041-773-2024, та іншими матеріалами, що надійшли до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Так, правопорушення вчинено 22.11.2023 року, вказаний адміністративний матеріал надійшов в провадження судді Омельян І.М. 14.10.2024 року, тобто на момент розгляду даного адміністративного матеріалу закінчились строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, визначені ст. 38 КУпАП, тому суд дійшов висновку про закриття провадження за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП по даному матеріалу на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. Крім того, з наданих пояснень учасників у судовому засіданні вбачається, що у ОСОБА_1 не було порушення п. 2.10 ПДР України. Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у матеріалах адміністративного провадження не достатньо доказів на підтвердження порушення п. 2.10 ПДР України водієм ОСОБА_1 . При цьому суд враховує і пояснення потерпілої ОСОБА_3 з приводу даної події. Крім того, суд враховує, що водій ОСОБА_1 повністю відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_3 , а остання до нього претензій не має. За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя І.М. Омельян