Провадження № 33/824/1047/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю захисниці Бардошевської Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 20 травня 2021 року, о 12 годині 40 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , на Наддніпрянському шосе, в порушення вимог п. 10.3 ПДР України, під час перестроювання, не надав перевагу у русі автомобілю марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку та допустив з ним зіткнення, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано на невмотивованість постанови судді, яка не містить доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважав, що у порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, судовий розгляд був проведений із порушенням засад рівності, змагальності та повноти. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисниці Бардошевської Т.І., яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи і просила цю скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину було поставлено порушення вимог п.10.3 ПДР України, що призвело до зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 10.3 ПДР України визначений обов`язок водія у разі перестроювання дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.Відповідно до п.1.10 «дати дорогу» є вимогою до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають превагу, змінити напрямок руху, або швидкість.

За результатами розгляду справи місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 , у час та у місці, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, який рухався про по тій смузі руху, на яку мав намір перестроїтись ОСОБА_1 . Цей висновок стверджується зібраними у справі доказами а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 219263 від 20.05.2021 року в частині часу та місця вчинення ДТП, даних про особу, яка притягається до відповідальності та ідентифікаційних ознак транспортних засобів, які були пошкоджені внаслідок ДТП;

схемою місця ДТП, яка була підписана обома водіями, на якій зображене розташування транспортних засобів після ДТП, зазначені лінійні розміри між транспортними засобами та у прив`язці їх до нерухомих об`єктів на місці ДТП, а також визначене місце зіткнення транспортних засобів;

поясненнями водіїв - учасників ДТП щодо обставин цієї події. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 , він дійсно здійснював перестроювання із лівої смуги у праву після чого відчув удар у його автомобіль, який «збив його з дороги»;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтовано висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого місцевим судом рішення. Посилання апелянта на те, що місцевим судом не вжито належних заходів спрямованих на встановлення усіх обставин справи є не обґрунтованими. Так, зазначена справа була розглянута повно та об`єктивно, під час розгляду справи були з`ясовані усі її істотні обставини, висновки місцевого суду обґрунтовуються зібраними у справі доказами, висновки суду є належним чином мотивованими.

У апеляційній скарзі не наведено будь-яких доводів, які би указували на помилковість висновків місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні поставленого йому у вину адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, висновок експерта № СЕ-19/111-24/5220-ІТ від 04.04.2024 року не спростовує висновків місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що указаний висновок пропонує два варіанти відповідей в залежності від сприйняття пояснень учасників ДТП. При цьому, із урахуванням первинних пояснень водіїв - учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в діях водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 10.3 ПДР України. Відповідно до другого варіанта відповіді експерта, в основу якої покладені додаткові пояснення водія ОСОБА_1 , в діях водія ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачаються невідповідність вимогам п.12.1 ПДР України. Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що водію ОСОБА_2 у межах даної справи не ставилося у вину порушення вимог п.12.1 ПДР України. Будь-яких доказів із питань не дотримання водієм ОСОБА_2 вимог п.12.1 ПДР України у ході провадження у цій справі не збиралось і не досліджувалось. Зазначений висновок експертом зроблений виключно на поясненнях ОСОБА_1 , джерело яких не відоме, оскільки під час з`ясування обставин ДТП поліцейськими ОСОБА_1 , не надавав будь-яких пояснень щодо швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , у розгляді справи як місцевим судом, так і апеляційним судом ОСОБА_1 участі не приймав та будь-яких пояснень із цього приводу не надавав. У зв`язку із викладеним, висновок експерта № СЕ-19/111-24/5220-ІТ від 04.04.2024 року жодним чином не може впливати на вирішення питання про законність та обґрунтованість постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний суд повторно констатує те, що зібраними у справі доказами доведений факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР України, що перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Суд звертає увагу на те, що вимога «дати дорогу» транспортному засобу, який рухається по смузі руху, на яку має намір перестроїтись інший транспортний засіб є абсолютною, тобто застосовуватись у будь-якому випадку при вчиненні зазначеного маневру і не надає водію транспортного засобу, який здійснює перестроювання можливості оцінювати швидкість руху іншого транспортного засобі та визначати в залежності від цього свою поведінку.

Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.