Справа №504/990/24
Провадження №3/504/728/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калинівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, ФОП, освіта вища, одруженого, має на утриманні трьох м/л дітей 2017, 2022 рр.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.03.2019р. органом 5115, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2024р. т.в.о. командира взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області Галицьким В.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №731658, згідно якого 10.02.2024р. о 10:00 год. за адресою: Одеська область а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen E-Lavida» н/з НОМЕР_3 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР і підтверджується висновком №000427 від 18.02.2024р. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 10.02.2024р. після 9 ранку він, керував транспортним засобом «Volkswagen E-Lavida» н/з НОМЕР_3 , їхав додому у Березівський район Одеської області, в нього були лікарські засоби, які він вживав. Його було зупинено співробітниками поліції на блокпосту, жодного порушення правил дорожнього руху з його боку допущено не було, а отже не було жодної причини для зупинки транспортного засобу. Поліцейський безпідставно провів огляд його автомобіля, нічого не знайшов. Поліцейський сказав, що в нього поганий вигляд, які після вживання канабісу. Він в свою чергу наркотичні засоби не вживав, поводив себе адекватно, не сперечався, виконував всі вимоги поліцейських, на вимогу пройшов по лінії, витягнув руки, показав наявні документи і пояснив, що хворіє та має температуру. Однак його продовжували тримати на морозі, де він зовсім змерз. Потім поліцейський в протоколі вказав, що він був блідий та тремтів, але це тому, що його протримали на вулиці 40 хвилин в легкому одязі. Поліцейський запропонував йому проїхати на експертизу, він був впевнений, що не вживає нічого окрім ліків і тому впевнено поїхав. В лікарні він повідомив доктора, що в нього температура 39 градусів. Лікар виміряв йому тиск, який був дуже високий. Доктор усе записував. Все відбувалося під час того, як йому було погано.

У своїх письмових поясненнях, наданих під час судового розгляду ОСОБА_1 також зазначає, що він здав аналіз сечі, передав його другій медсестрі, яка розлила їх у дві баночки і зробила експресс-тест, з результатами якого його не ознайомили. Але він бачив, що тест показав дві смужки. Як пізніше дізнався, дві смужки це негативний результат на наявність наркотичних засобів. Потім його запитали, які він вживав медичні препарати, він перерахував усе і всі його слова лікарка законспектувала в журнал. Після йому сказали, що про отримання результату його повідомить інспектор поліції, або йому треба самостійно приїхати забрати результат. Йому дали порожній бланк висновку, який сказали підписати в графі 11. Йому сказали, що це розписка в тому, що він повідомлений, що результати аналізів будуть готові 18.02.2024р., він поставив там свій підпис. 18.02.2024р. він не приїхав за результатом та нічого не підписував. 18.02.2024р. йому зателефонував інспектор та повідомив, що результати готові, виявлено, що нібито він знаходився у стані наркотичного сп`яніння. Інспектор запитав чи приїде він отримати протокол, але він повідомив, що хворіє і не приїде ні за результатом, ні за протоколом. Події, що відбувалися в лікарні, не зафіксовані на відео, хоча у поліцейського була боді камера, однак відповідного відео не надали. В лікарню його відвіз інший екіпаж, та інший поліцейський був присутній при здачі аналізів.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Жукова Т.О. протягом судового розгляду надавала численні клопотання, заперечення та просила закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. При цьому зазначила, що як це передбачено законодавством ОСОБА_1 вимагав, щоб освідування на стан сп`яніння проводилося на місці зупинки, але йому в цьому було відмовлено. Тоді він почав вимагати, щоб йому надали направлення для проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, але в цьому йому також було відмовлено. Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. Факт відмови від отримання направлення та протоколу обов`язково повинен бути підтверджений свідками. Крім того, поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинку ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Вважає, що в діях поліцейського ОСОБА_2 наявні ознаки перевищення влади та службових повноважень. Невилучення транспортного засобу викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження. При перегляді відео з боді-камери співробітника поліції жодних ознак, які б свідчили про неадекватний стан ОСОБА_1 не встановлено, особа без жодних зволікань погодилася на проходження експертного дослідження, будучи впевненим, що жодних заборонених речовин не вживав. Результати медичного огляду не відповідають дійсності, дані, зазначені у висновку не містять жодної інформації щодо конкретики аналізів (встановлення конкретного наркотичного засобу або його складової) та не виключають інформації щодо жодних медичних маніпуляцій (вимірювання пульсу та тиску). В графі 10 висновку зазначено, що висновок огляду повідомляється громадянину в присутності поліцейського. ОСОБА_1 не було ознайомлено з результатами експрес-тесту.

Також під час розгляду справи адвокат Жукова Т.О. заявляла клопотання, в якому просила призначити у справі судово-медичну токсикологічну експертизу з метою з`ясування наявності в біологічному матеріалі (сечі), який був відібраний 10.02.2024 року в КНП «ООМЦП» ООР під час медичного огляду ОСОБА_1 наркотичних речовин, що викликають наркотичне сп`яніння, а також витребувати у КНП «ООМЦПЗ» ООР» ємність зі зразком біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 та зобов`язати надати цей зразок до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи. У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено з підстав того, що в матеріалах справи міститься висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000427 від 18.02.2024року; самостійно ОСОБА_1 та його представник не зверталися до відповідних установ з метою проведення зазначеної експертизи, крім того правова оцінка запереченням та сукупності зібраних доказів по справі про адміністративне правопорушення буде надана судом при прийнятті остаточного процесуального рішення.

Крім того, адвокат Жукова Т.О. просила визнати висновок щодо результатів медичного огляду неналежним доказом з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було допитано лікаря ОСОБА_3 , яка повідомила, що попередній висновок про стан наркотичного сп`яніння нею зроблено з підвищеного артеріального тиску, похитування, промаху при дотику до носу, хоча ОСОБА_1 , попереджав, що він застуджений та приймає ліки від застуди. В майже всіх інструкціях проти застудних ліків є попередження про побічні дії, зокрема головний біль, шум у вухах, тремор, посилене серцебиття , артеріальна гіпертензія тощо. З показів лікаря миттєвий тест при огляді на наявність наркотичних речовин, не проводився з підстав відсутності у лікарні тестів. 13.02.2024р. проведено токсикологічне дослідження №339, яким встановлено наявність у біоматеріалі ОСОБА_1 фенциклідинів. Однак жодних зовнішніх ознак саме наркотичного сп`яніння від фенциклідинів у ОСОБА_1 , не встановлено. У висновку не вказано про виявлені речовини. Вважає, що висновок повинен бути складеним безпосередньо після огляду ОСОБА_1 10.02.2024р. в присутності поліцейського.

Допитана в судовому засіданні лікар КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_3 пояснила, що вона працює на посаді лікаря-нарколога та має стаж 24 роки. Так, 10.02.2024р. до їх медичного закладу працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 , у якого поліцейські виявили ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов у них огляд, а також здав лабораторні дослідження. При огляді були виявлені ознаки вживання психоактивної речовини тахікардія, підвищений тиск, розширені зіниці ока, млява реакція, порушення координації рухів. При лабораторних дослідженнях біоматеріалів ОСОБА_1 виявлено фенциклідини. В акті зі слів ОСОБА_1 вказано, що він приймав ліки від застуди, але при досліджені знайдені сліди зовсім не від ліків проти застуди, а психотропна речовина, обіг якої заборонений. Саме дослідження проходило наступним чином, вони відбирають сечу від громадянина і передають в токсикологічну лабораторію. Станом на 10.02.204р. у них в закладі не було експрес тестів, вони їх отримали тільки в травні, тому сеча передавалася в лабораторію. Огляд проводився в присутності поліцейського Остапенко, який доставив ОСОБА_1 , лікаря та фельдшера. Висновок складався 18.02.2024р. Хто складає протокол про адміністративне правопорушення їй невідомо. ОСОБА_1 результат не забирав, його було під підпис попереджено про дату виготовлення висновку та можливість ознайомлення. Після виготовлення висновку співробітники поліції забрали свій екземпляр.

Судом було неодноразово здійснено виклик т.в.о. командира взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ОСОБА_2 , однак останній, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, тому з врахуванням воєнного стану, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, які дають можливість прийняти обґрунтоване рішення у вказаній справі.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №731658 від 18.02.2024р.;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000427, складеного 10.02.2024р., заповненого 18.02.2024р., згідно якого станом на 10.02.2024р. 10:45 год. ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння;

-повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 10.02.2024р.;

-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені, в протоколі про адміністративні правопорушення;

-показаннями допитаної в судовому засіданні лікаря ОСОБА_3 , описаними вище;

-копією акту медичного огляду №000427 від 10.02.2024р. заключний діагноз : наркотичне сп`яніння;

-копією результату токсикологічного дослідження №339 ОСОБА_1 , згідно якого у сечі ОСОБА_1 виявлено фенциклідини;

Доводи адвоката Жукової Т.О про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в установленому законом порядку є недоречними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту під час дії воєнного стану. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не оспорюється.

Думка адвоката Жукової Т.О. про те, що в діях поліцейського ОСОБА_2 наявні ознаки перевищення влади та службових повноважень є недоцільними, оскільки як встановлено судом, ОСОБА_1 та його представник із скаргами на дії співробітників поліції до відповідних органів не зверталися.

Крім того, суд надає критичну оцінку доводам адвоката Жукової Т.О. про те, що поведінка ОСОБА_1 у доданих відеоматеріалах є повністю адекватною, ознаки сп`яніння відсутні, оскільки вказані твердження обумовлені суб`єктивним сприйняттям адвокатом відеозапису, в той час коли, згідно Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції поліцейський, керуючись суб`єктивним критерієм сприйняття щодо перебування особи в стані сп`яніння на підставі виявлення ним відповідних ознак такого сп`яніння, вирішує питання про проведення огляду.

Що стосується доводів адвоката Жукової Т.О. про те, що ОСОБА_1 вимагав, щоб огляд проводився на місці зупинки, але йому в цьому було відмовлено, суд зазначає, що згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відсутність в матеріалах справи направлення для проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, не впливає на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 беззаперечно погодився.

Твердження ОСОБА_1 та його представника про те, що результати медичного огляду не відповідають дійсності, засновані на їх припущеннях, які нічим не підтверджені.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000427 від 18.02.2024р., підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння в момент керування транспортним засобом. Підстав не довіряти результатам проведеного огляд у суду немає. Крім того, для повноти та об`єктивності судового розгляду судом було допитано лікаря-нарколога ОСОБА_3 , яка надала розширені відповіді на всі питання представника Чміля Є.В., а також судом було витребувано копію акту медичного огляду №000427 від 10.02.2024р. (заключний діагноз : наркотичне сп`яніння); копію результату токсикологічного дослідження №339 ОСОБА_1 , згідно якого у сечі ОСОБА_1 виявлено фенциклідини.

Фенциклідин загально відомий як PCP, це галюциноген, який взаємодіє з системами допаміну, з холінергічними та адренергічними системами. Він має дозозалежні стимулюючі, заспокійливі, галюциногенні і психологічні ефекти.

Обставина того, що в лікарню доставив ОСОБА_1 інший поліцейський, який був присутній при здачі аналізів, а не той, що його зупинив, не має значення для вирішення справи по суті.

Таким чином, суд розцінює позицію ОСОБА_1 та його представника як спосіб захисту, обумовлений прагненням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 21.12.2015р., що підтверджено довідкою з бази ІКС ІПНП «Адмінпрактика», тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан