Дата документу 22.02.2024Справа № 554/1661/24
Провадження № 3/554/608/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2024 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі судового засідання Луценко Д. В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ісаєнко Н. І., розглянувши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта середня спеціальна, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, працюючої в кав`ярні, не судимої, РНОКПП НОМЕР_1

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314161 від 12 лютого 2024 року (далі - Протокол) 12 лютого 2024 року, близько 19 години, в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювала словесні образи нецензурною лайкою, чим могла заподіяти шкоди його психологічному здоров`ю.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Ініціатором складення протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої передбачена відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала та показала, що 12 лютого 2024 року, близько 19 години, її чоловік ОСОБА_2 за місцем їх мешкання спровокував сварку, в ході якої висловлювався щодо неї нецензурною лайкою, ображав, грубо погрожував фізичною розправою й кидався на неї з кулаками. Не заперечувала, що в ході конфлікту вона, в свою чергу, викрикнула нецензурні вислови щодо останнього, однак така її поведінка була виключно реакцією на протиправні дії щодо себе та ініційовану останнім сварку. Скориставшись тим, що в ході конфлікту заплакала її п`ятимісячна дитина, вона вийшла з квартири та викликала працівників поліції, так як побоювалася за своє здоров`я й вважала, що стосовно неї вчинені неправомірні дії. Повернулася до квартири лише з екіпажем працівників поліції. Наголосила на тому, що словесні образи нецензурною лайкою між нею й чоловіком в ході спровокованої останнім сварки, були обопільними і щодо останнього за аналогічні дії, вчинені щодо неї, також складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначила, що такі конфлікти її чоловік ініціює систематично. Окремо вказала, що останній є непрацюючим, не забезпечує і, навіть, не намагається забезпечити існування її та їх малолітньої доньки, в зв`язку з чим вона, будучи матір`ю п`ятимісячної дитини, змушена працювати. З категоричністю ствердила, що вона не вчиняла щодо свого чоловіка домашнього насильства, як їй це інкримінується згідно Протоколу, в зв`язку з чим просила закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення та необхідність закриття справи, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 9 і 245 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Згідно п. п. 6 і 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція), усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Всупереч вимогам зазначеної Інструкції, Протокол заповнений вкрай нерозбірливим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно та без додержання вимог, зазначених в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості брати його до уваги як доказ по справі.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення, зокрема домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Норма ст. 173-2 КУпАП має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, що передбачає відповідальність за вчинення окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Так, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII).

Статтею 1 Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, для встановлення події правопорушення за статтею 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила саме домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на викладене, орган поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП зобов`язаний зазначати, які саме дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то має бути зазначена кожна дія і вид насильства, а також в чому конкретно полягало психологічне насильство (погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо), що прямо слідує з диспозиції статті та наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Всупереч цьому, складений щодо ОСОБА_1 . Протокол має суттєві недоліки, так як в ньому суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не розкрито зміст порушення, не конкретизовано в чому саме полягало домашнє насильство психологічного характеру, а також він не містить жодних відомостей про те, що внаслідок вчиненого діяння могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, хоча це прямо слідує з диспозиції статті 173-2 КУпАП, що позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу.

Так, як вбачається із змісту правопорушення, викладеного в Протоколі, 12 лютого 2024 року, близько 19 години, в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювала словесні образи нецензурною лайкою, чим могла заподіяти шкоди його психологічному здоров`ю, не розкриваючи, в чому воно полягає.

Водночас, в Протоколі відсутні наслідки у вигляді завдання чи можливості завдання шкоди саме фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а тому описані у ньому обставини не утворюють складу домашнього насильства в розумінні статті 173-2 КУпАП.

Про наявність таких наслідків від дій ОСОБА_1 не свідчать і надані ініціатором складення протоколу докази, зокрема пояснення ОСОБА_2 (а. с. 9), за змістом яких 12 лютого 2024 року, близько 19 години, між ними з дружиною ОСОБА_1 виникла сварка, ініціатором якої була остання, в ході якої вона почала його ображати, висловлюватися в його бік нецензурною лексикою і принижувала його честь та гідність, а також похідний від них протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 лютого 2024 року (а. с. 2), а отже, жодним чином не свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Факт виникнення сварки між ними з ОСОБА_2 повністю підтвердила, даючи показання в суді, ОСОБА_1 , з категоричність ствердивши, що словесну перепалку первинно спровокував останній, і не оспорювала, що в ході цього конфлікту (сварки), реагуючи на образи нецензурною лексикою й погрози фізичною розправою з боку чоловіка, вона, в свою чергу, допустила щодо нього висловлювання словесних образ нецензурною лайкою.

Такі показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджуються наданими суду доказами, з яких вбачається, що працівників поліції викликала саме ОСОБА_1 . Остання заявила, що 12 лютого 2024 року, близько 19 години, в АДРЕСА_2 ОСОБА_2 вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою та виганяв з квартири, що зафіксовано відповідним протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 лютого 2024 року (а. с. 13 - 14). В той же день щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 369217 від 12 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 12), згідно якого в провину останньому ставиться вчинення 12 лютого 2024 року, близько 19 години, в АДРЕСА_2 домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_1 , яке полягало в образах нецензурною лексикою та погрозах, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

За обставин цієї справи дійсним є лише те, що між подружжям стався конфлікт, в ході якого кожен із них обопільно висловлював словесні образи нецензурною лексикою, однак, самі по собі можливі нецензурні висловлювання в межах конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілому не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, як про це зазначено вище, завдання такої шкоди є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу цього правопорушення.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу не надано.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і будь які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО