Справа № 522/5077/24
Провадження № 3/522/3081/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, паспорт НОМЕР_1 від 02.08.2022 року, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду 02 квітня 2024 року, 18 березня 2024 року о 21 годині 17 хвилин у м. Одесі водій ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) по вул. Грецька, біля буд. 38, керував т/з «ISUZU D-MAX3» номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на ПВР 473674. 473718, 471366.

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), відповідно до Довідки згідно інформаційного порталу Національної поліції, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме: постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року по справі №522/10071/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановою Приморського районного суду Одеської області від 18.10.2023 року у справі №522/16961/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до Довідки згідно інформаційного порталу Національної поліції, станом на 21.03.2024 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), 23.04.1975 року не отримував посвідчення водія.

Також, відповідно до Довідки згідно бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «ІПНП України» відсутня інформація про належність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 23.04.1975 року, транспортного засобу «ISUZU D-MAX3» номерний знак НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно водія ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №852180 від 18.03.2024 року, за ч.3 ст. 130 КпАП України.

В судове засідання 18.04.2024 року, про яке ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) повідомлено під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, - не з`явився.

В судове засідання, призначене судом на 24.05.2024 року не з`явився. Судові повістки надсилались судом за адресою, зазначеною у протоколі. До суду не повернуто рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою. Також, сповіщено, шляхом надсилання СМС повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі. Згідно Довідки про доставку повідомлення, вказане повідомлення доставлено одержувачу 04.04.2024 року о 11 годині 15 хвилини. Про причини неявки не повідомив та не звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи. Судове засідання було відкладено.

В судове засідання, призначене судом на 05.07.2024 року не з`явився. До суду повернуто рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній». Також, сповіщено, шляхом надсилання СМС повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі. Згідно Довідки про доставку повідомлення, вказане повідомлення доставлено одержувачу 27.05.2024 року о 11 годині 40 хвилини. Про причини неявки не повідомив та не звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи. Судове засідання було відкладено.

В судове засідання, призначене судом на 19.08.2024 року не з`явився. До суду повернуто рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній». Також, сповіщено, шляхом надсилання повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у протоколі. Згідно Довідки про доставку повідомлення, вказане повідомлення доставлено одержувачу 15.07.2024 року о 12 годині 23 хвилини.

Про причини неявки не повідомив та не звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення по суті справи.

Будь-яких доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього суду не надано.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з чим, згідно з ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які містяться у ній.

З приводу цього суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів зв`язку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не повідомила. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих їй процесуальних прав, у вирішенні даного адміністративного протоколу.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до санкцій ч.3 ст.130 КпАП України (в редакції Закону станом на дату скоєння правопорушення), дане правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Судом встановлено, що 18 березня 2024 року о 21 годині 44 хвилини інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААД №852180 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.3 ст.130 КпАП України.

Вина водія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №852180 від 18 березня 2024 року, Довідкою згідно інформаційного порталу Національної поліції, згідно змісту якої вбачається, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року по справі №522/10071/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановою Приморського районного суду Одеської області від 18.10.2023 року у справі №522/16961/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Направленням на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, для проведення огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з місця події.

З відеозапису вбачається, що в ході розмови з інспектором ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) підтвердив факт керування транспортним засобом та факт відмови від огляду на стан сп`яніння. Також, з відеозапису вбачається поведінка ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) із наявними ознаками сп`яніння.

Також з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) розуміє мову, під час спілкування з інспекторами та розуміє події, які відбуваються.

Суд зазначає, що в цілому з відеозапису вбачається, що сама процедура та дії поліцейських в цілому відповідали процедурі огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, як того вимагає ст. 266 КУпАП та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Будь-якого впливу працівниками поліції на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з матеріалів справи не вбачається.

Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, повністю відтворює момент проходження огляду на стан сп`яніння на місці події із відповідним результатом та підтверджує його стан.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поліцейським прийнято рішення про виявлення факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з огляду на наявну підозру про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння та вбачалися ознаки сп`яніння.

Таким чином, суд встановлює факт відмови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до п. 6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7, 9, 12 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд вважає, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, згідно якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що керування транспортним засобом визнається, незалежно від відстані (дистанції) яку проїхав транспортний засіб, місця та мети руху.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в частині порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними та свідчать про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує, що відповідно до Довідки згідно інформаційного порталу Національної поліції, станом на 21.03.2024 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), 23.04.1975 року не отримував посвідчення водія.

Також, відповідно до Довідки згідно бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «ІПНП України» відсутня інформація про належність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 23.04.1975 року, транспортного засобу «ISUZU D-MAX3» номерний знак НОМЕР_2 .

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

без позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років оскільки, згідно Довідки інформаційного порталу Національної поліції, ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не отримував посвідчення водія та відповідно не набував такого права, та без з конфіскаціії транспортного засобу, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що він є у приватній власності порушника

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року № 3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення суми судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн., тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, паспорт НОМЕР_1 від 02.08.2022 року, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, паспорт НОМЕР_1 від 02.08.2022 року, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі штрафу в розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

На підставі п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, паспорт НОМЕР_1 від 02.08.2022 року, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора до Одеського апеляційного суду.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя: А.В. Науменко