Справа №443/1292/24
Провадження №3/443/620/24
ПОСТАНОВА

іменем України

20 серпня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.07.2024 о 01 год 15 хв в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: перебуваючи у п`яному вигляді обзивав їх нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик суду не з`явився, хоч про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. При цього останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №373520. Направлене на його адресу рекомендоване повідомлення повернулось до суду з відміткою органу поштового зв`язку «вручено особисто».

Тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, датою та часом розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненому при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №373520 від 17.07.2024 згідно з яким ОСОБА_1 17.07.2024 о 01 год 15 хв в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: перебуваючи у п`яному вигляді обзивав нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП /а.с.4/;

повідомленням на лінію 102, згідно якого 17.07.2024 о 01 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_2 повідомила, що її чоловік ОСОБА_5 вчиняє вдома дебош, п`яний, вигнав її разом з малолітніми дітьми з будинку на вулицю і кричить /а.с.5/;

заявою ОСОБА_2 , згідно якої остання просить прийняти міри до її співмешканця ОСОБА_1 , який 17.06.2024 о 01 год 15 хв чинив відносно неї та дітей домашнє насильство, а саме виганяв з будинку, обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск /а.с.6/;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.07.2024, згідно яких остання пояснила, що 17.07.2024 близько 01 год 15 хв вчинив конфлікт, в ході якого вигнав її з дітьми з будинку, обзивав нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою /а.с.7/;

довідкою Володимирецької сільської ради, відповідно до якої ОСОБА_6 з 1997 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

характеристикою, згідно якої ОСОБА_1 на даний час проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації і без громадянства України. Не працює, проживає з співмешканкою ОСОБА_2 , яка має на утриманні четверо дітей, в житловому будинку матері, ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 . До адміністративної відповідальності не притягався, депутатом сільської ради не обирався /а.с.21/.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, ч. 1 ст. 173-2, КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко