Справа № 298/231/24
Номер провадження 3/298/164/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Тарасевич П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

- за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Так, 01 листопада 2023 року, о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Ужгородський район, село Новоселиця) прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 200 метрів до лінії державного кордону в районі 171 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску через державний кордон в пішому порядку , в складі групи осіб (спільно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року. відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , на розгляд справи не з`явився, однак надіслав клопотання в, якому зазначив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 2 листопада 2023 року він, нібито намагався здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону України поза межами пунктів пропуску, чим здійснив правопорушення передбачене статтею 204-1 КУпАП.

Вважає, що обставини зазначені у протоколі не містять складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із наступним: по-перше, відповідно до суб`єктивної сторони вчинення даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Однак, цими поясненнями підтверджує, що жодного виду умислу на здійснення цього правопорушення у нього не було. Цілі перебування у цій місцевості були виключно рекреаційними. По-друге, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь- яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

З аналізу об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, слідує, що відповідальність за це правопорушення настає при перетинанні або спробі перетинання кордону особою без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу. Однак, в його діях не було жодних елементів перетину, чи спроби перетину кордону без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості.

Таким чином, звертає увагу суду на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа закриттю. Разом з цим, враховуючи обставини події, слід вважати, що в його діях був відсутній умисел у вчиненні правопорушення за ст..204-1 КУпАП, а отже в його діях відсутня суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати склад у сукупності з іншими обставинами. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просить суд, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний кордон України» порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За результатами досліджених доказів, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Винуватість особи, відносно якої складено протокол, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 014095 від 02.11.2023 року, з якого вбачається що 01 листопада 2023 року, о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Ужгородський район, село Новоселиця) прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 200 метрів до лінії державного кордону в районі 171 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску через державний кордон в пішому порядку, в складі групи осіб (спільно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одже, такий протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення і особу, яка його вчинила.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджуються також рапортом інспектора прикордонної служби від 01.11.2023, в якому зазначено, що під час несення служби о 14 годині 20 хвилин 01 листопада 2023 року в напрямку 171 прикордонного знаку на лінії інженерних споруд та загороджень на відстані 200 метрів до державного кордону ОСОБА_3 було виявлено та затримано 2-х гр. України ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ). В ході опитування та перевірки документів зазначили, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, та введенням військового стану на території України, вирішили виїхати на територію Європейського Союзу. В зв`язку із неможливістю виїхати у встановленому законодавством порядку, вирішили слідувати незаконно; протоколом про адміністративне затримання 01.11.2023; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів 01.11.2023, схемою виявлення правопорушників від 01.11.2023 20.09.2023; фото таблицею виявлених під час огляду речей ОСОБА_1 а також протоколами: про адміністративне правопорушення, про адміністративне затримання на ОСОБА_2 ; довідкою про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів, в яких зазначено, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 зізнались, що мали намір незаконно перетнути кордон..

Вищенаведені докази є належними й допустимими в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не встановлено.

Поряд з цим, жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складення протоколу щодо ОСОБА_1 , обставин, які викладені в ньому, а також в рапорті не надано.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою намагання перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

За повідомленням Державної прикордонної служби України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, та інші вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді мінімального адміністративного штрафу передбаченого санкцією ч.2 ст. 204-1 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення стягнення на правопорушника у вигляді адміністративного арешту, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн..

Керуючись ст. ст. 9-11, 27, 33-35, 40-1, 204-1, 221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винуватим за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави Державної судової адміністрації України у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір": отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; код ЄРДПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу - судовий збір.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тарасевич П.П.