Провадження № 3/201/511/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №344202 від 19.12.2023 року, в якому зазначено, що: 19.12.2023 року близько 18:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила сварку зі своєю донькою через яку обмежила доступ до інтернету, відчинила вікно у квартирі, щоб було холодно та виражався нецензурною лайкою, чим вчинила економічне та психологічне домашнє насилля., чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру та правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що зазначене в протоколі не відповідає дійсності, вона зазначеного не вчиняла, просила закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, приходить наступників висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На думку суду, посадовою особою ДОП ВП № 5 ДРУП в Дніпропетровській області поверхово зібрано матеріали, оскільки не з`ясовано мотивів такої поведінки: чи це є спосіб спілкування; рівень виховання учасників конфлікту; чи існують виключні обставини виникнення конфлікту; чи наявні майнові або житлові спори між сторонами. Дані факти унеможливлюють з`ясування кваліфікуючих ознак ч.1 ст. 173-2, а насамперед мети такої поведінки.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «вчинила сварку зі своєю донькою через яку обмежила доступ до інтернету, відчинила вікно у квартирі, щоб було холодно та виражався нецензурною лайкою, чим вчинила економічне та психологічне домашнє насилля, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру».

Суд наголошує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Жодних доказів, окрім письмових пояснень ОСОБА_1 , щодо яких думка ОСОБА_1 не відома або суду не надано. Інші належні і допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 173-2, ст. ст.251, 268 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 притягнутого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя О.В. Батуєв