Справа № 154/2339/23 Провадження №33/802/132/24 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Мельника В.В. Таращук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Таращук Ольги Володимирівни на постанову судді Володимир-Волинського суду Волинської області від 11 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України,

В С Т А НО В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.05.2023 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Р-15 49 км повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з постановою суду захисник в поданій апеляційній скарзі вважає, що дана постанова суду підлягає скасуванню в частині позбавлення спеціального права, а саме, позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Просить постанову змінити в частині накладення стягнення, а саме призначити покарання без позбавленням права керування транспортними засобами. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 липня 2023 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалась без його участі.

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Згідно ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КпАП України на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту ст.252 КпАП України вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072902 від 19.05.2023 року вбачається, що 19.05.2023 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Р-15 49 км повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ч.5 ст.126 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України, підтверджується постановами від 15.06.2022 року серії БАБ №555509 та від 28.08.2022 року серії ЕАР №5814057.

Крім того дані обставини підтверджуються довідкою про адміністративне правопорушення, виданою інспектором САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Федорук В.

З переглянутого відеозапису обставин події вбачається, що при зазначених в протоколі обставинах, під час спілкування ОСОБА_1 з інспектором було встановлено, що ОСОБА_1 в минулому було позбавлено право керування транспортними засобами. Дана обставина ОСОБА_1 не заперечувалася.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч.5 ст.126 КпАП України передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Таким чином, при розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 належним чином не був повідомленим про час розгляду справи, то вони не заслуговують на увагу, оскільки повідомлення здійснювалося відповідно до «Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі», затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року № 28, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявкою на отримання повісток, повідомлень в електронному вигляді SMS-повідомлення, яка підписана ОСОБА_1 , а також довідкою про доставку останньому повідомлення у додаток «Viber», оформлення та отримання яких останній підтвердив в судовому засіданні.

Також є неспроможними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було відомо про існування постанови, якою його притягнуто за ч.2 ст.126 КпАП України, оскільки з відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факти повторного керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Згідно з ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Місцевим судом дотримано вказаних вимог законодавства та визначено ОСОБА_1 безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.5 ст.126 КпАП України, у виді штрафу в розмірі в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Доказів, які спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокату Таращук Ользі Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського суду Волинської області від 11 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Таращук Ольги Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Володимир-Волинського суду Волинської області від 11 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук