ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Боровенського Р.Ю.

апеляційну скаргу захисника Боровенського Р.Ю. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривні 80 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою суду першої інстанції від 02 жовтня 2024 року, водій ОСОБА_1 09 липня 2024 року о 20.29 год., в м. Дніпро на вул. Данили Галицького, 9ж, керував транспортним засобом мопедом «Honda», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат 0,73 %. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського, з якого вбачається, що 09.07.2024 року під час несення служби у складі автопатруля Легіон-421, за адресою: вул. Данило Галицького, 9ж в м. Дніпро, згідно ст. 35 ЗУ Про національну поліцію був зупинений транспортний засіб «Honda», д/н НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та чеком-роздруківкою проведеного тесту, відповідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі № ARВН-00528, з належним калібруванням та результат огляду склав 0,41 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Драгер 6820, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0,73 проміле.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

З наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, при цьому працівником поліції останньому було роз`яснено процедуру та методику його проведення, та останній пройшов огляд, результат якого склав 0,73 проміле.

ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з поліцейськими та під час складання протоколу не виразив своєї незгоди із результатом огляду та не повідомив працівників поліції про бажання надати йому сертифікат відповідності приладу. Крім того, у роздруківці результату тесту зазначено про останнє градуювання алкотестеру 23.11.2023 року, а з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 підписав його без зауважень.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер, правильності оскаржуваної постанови не спростовують та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця