Справа №: 452/3130/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2024 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у присутності правопорушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та свідка інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Ванівського І.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 822138 від 16 серпня 2024 року, водій ОСОБА_1 16 серпня 2024 року о 23 год. 38 хв. в с. Ралівка на

вул. Відродження Львівської області, керував автомобілем марки «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода та різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що він 16 серпня 2024 року о 23 год. 38 хв. в с. Ралівка на вул. Відродження Львівської області не керував своїм автомобілем та знаходився на місці пасажира. Даним автомобілем керувала його дружина, яка після зупинки транспортного засобу, налякавшись поліції, "перестрибнула" на задній ряд сидіння. Після цього до автомобіля підійшов поліцейський та попросив пред`явити документи, а саме посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Працівник поліції запропонував пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, оскільки із салону автомобіля було відчутно запах алкоголю, на що ОСОБА_1 відмовився, бо не вважав такі дії правомірними. Також зазначив, що не міг в той час керувати транспортним засобом, бо мав проблеми з коліном, та пересувався за допомогою милиць. Повідомив, що він приятягався раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в 2023 році. Постанову від 16.08.2024 року не оскаржував.

Допитаний в якості свідка інспектор ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що він 16 серпня 2024 року в

с. Ралівка Львівської області, здійснював патрулювання. Так ним було виявлено автомобіль у якого в темну пору доби не працювала права лампочка підсвідки заднього номерного знаку. Включивши поблискові маячки була вимога про зупинку транспортного засобу, однак водій автомобіля не реагував та продовжував рух. Даний транспортний засіб зупинився за адресою: АДРЕСА_1 , на подвір`ї будинку в якому на думку інспектора проживає ОСОБА_1 підійшовши до автомобіля інспектор зауважив, що із місця водія на пасажирське місце спереду пересіла особа, яка керувала транспортним засобом. Інспектор вимагав пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль, на що ОСОБА_1 відмовився, а також було запропоновано пройти тест на алкоголь, так як із салону автомобіля було чути запах спиртного. ОСОБА_1 пояснив що не міг керувати транспортним засобом за станом здоров`я, а саме що він на милицях, однак ОСОБА_1 вийшов із автомобіля і біля нього не було жодних милиць. Даний факт було зафіксовано на нагрудну камеру інспектора. Після цього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Іншої особи, яка б могла керувати транспортним засобом не було встановлено, та на таку особу ОСОБА_1 не посилався.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшла такого висновку.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху» (із змінами, далі - ПДР).

Розділом 2 ПДР передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Так, згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Його винуватість у вчиненні данного адміністративного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

?даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 822138 від 16 серпня 2024 року, складеному уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП складеним уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

?показаннями свідка ОСОБА_2 , який показав, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 та що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився; які є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами справи;

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно даних якого ОСОБА_1 від такого огляду відмовився;

?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно даних якого ОСОБА_1 відмовився від огляду лікарем КНП СМР «Самбірська центральна лікарня»;

?копією постанови серії ББА № 595217 від 16.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 126, ст. 36 КУпАП (яку як повідомив ОСОБА_1 не оскаржував);

?наданим відеозаписом.

При огляді відеозапису з автомобільного та нагрудної камери працівника патрульної поліції судом встановлено, що на ньому зафіксований рух автомобіля марки «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 в темну пору доби, який не зупиняється на вимогу працівника поліції. Також на відеозапису зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. При цьому ОСОБА_1 непосилається на іншу особу, яка керувала транспортним засобом, стоїть біля автівки без допомоги милиць.

На переконання судді, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Суддя звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання постанови або протоколу про адміністративне правопорушення.

Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк, стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя