ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/9415/21 Номер провадження 33/814/135/24Головуючий у 1-й інстанції Лях М.Ю. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 29 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184, ч.2 ст. 154 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення на користь держави у виді штрафу в сумі 850 гривень з конфіскацією тварини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривень.

За постановою судді, 26.04.2021 року о 14 год. 19 хв. собака невідомої породи, власником якої є ОСОБА_1 , знаходячись без намордника та без нагляду у дворі за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла до будинку та покусала неповнолітню ОСОБА_2 , 2010 р.н., тим самим заподіявши шкоду її здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 порушила правила утримання тварин, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Враховуючи неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 р.н., а саме, залишивши останню без дорослих, вона була покусана собакою, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 154 та ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та закрити провадження у справі. Застосувати санкцію ч.2 ст.154 КУпАП в частині конфіскації тварини.

Вказує, що в протоколі про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП не було конкретизовано, в який спосіб ОСОБА_1 ухилялась від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини та яких саме обов`язків не виконала, не визначено, які саме неправомірні дії вказують на ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Крім того, зазначає, що в письмових поясненнях вказувала, що вона не є власником собаки, а 26 квітня 2021 року пішла на роботу, дитина лишилась вдома з бабусею під наглядом. Всі події відбувалися поза волею ОСОБА_1 .

Крім того, заперечує щодо стягнення з неї судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Одночасно до апеляційної скарги додане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 29 червня 2021 року посилаючись на отримання копії постанови судді 06 серпня 2021 року.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 прийнята судом 29 червня 2021 року, апеляційна скарга подана 16 серпня 2021 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Враховуючи, що у справі відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду, як стверджує апелянт, ознайомилась з постановою лише 06 серпня 2021 року, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 та ч.2 ст.154 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184, ч.2 ст. 154 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення та її провина у скоєнні правопорушень доведена в повному обсязі.

З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується та вважає, що він не відповідає фактичним обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Висновок суду першої інстанції у винуватості ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення встановлено, що 26.04.2021 року о 14 год. 19 хв. собака невідомої породи, власником якої є ОСОБА_1 , знаходячись без намордника та без нагляду у дворі за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла до будинку та покусала неповнолітню ОСОБА_2 , 2010 р.н., тим самим заподіявши шкоду її здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 порушила правила утримання тварин, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Враховуючи неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 р.н., а саме, залишивши останню без дорослих, вона була покусана собакою, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 26 квітня 2021 року поїхала отримувати соціальну допомогу, дитина залишилась вдома під наглядом разом з бабусею. Донька відпустила собаку з цепу та завела до будинку, де він її покусав за обличчя та руки. Після повернення додому дізналася, що доньку вкусила собака, неодноразово попереджала доньку, щоб вона не підходила до собаки.

Згідно з частиною 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей і тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Невиконання батьками або особами які їх заміняють обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер, що не відповідає даному випадку, оскільки виявлено разове порушення норм КУпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять даних щодо дій або бездіяльності ОСОБА_1 , які б давали підстави вважати, що вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки , у тому числі залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Виходячи із диспозиції ч.2 ст.154 КУпАП об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає: у триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигул собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч.1 цієї статті.

Стаття 154 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.154 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відтак при складанні протоколу необхідно викласти суть правопорушення виходячи з частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушеним, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно- правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами та виключно після цього зазначати наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною другою ст. 154 КУпАП.

Дійшовши висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, суд не взяв до уваги, що фабула протоколу не містить в собі посилання на порушення ОСОБА_1 конкретного нормативно-правого акта, його статті чи пукти , яким визначено коло обов`язків та заборон для осіб, які утримують собак чи здійснюють за ними догляд.

Разом з тим, відсутність посилання на конкретний нормативно правовий акт фактично унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки у іншому випадку це б суперечило статті 7 КУпАП.

Більше того, виходячи з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що собака утримувалася в домашніх умовах, тобто перебувала в межах приватної території та перебувала на прив`язі, а донька самовільно відв`язала собаку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи відповідно до статті 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184, ч.2 ст. 154 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 29 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 29 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184, ч.2 ст. 154 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184, ч.2 ст. 154 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко