П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , працюючої головним спеціалістом відділу організаційно-правової роботи Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією №3182 від 21.10.2024 року: ОСОБА_1 , будучи спеціалістом І категорії відділу організаційно-правової роботи Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 13-го рангу, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII та приміткою до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог ч.1 ст.45 розділу VII та п.2-7 розділу XIII Закону №1700-VII, несвоєчасно 01.04.2024, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП визнала повністю, обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердила та просила суворо не карати.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Шлапацький О.В., надав суду висновок у справі про адміністративне правопорушення та вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, вина у вчиненні вказаного правопорушення доводиться матеріалами справи, а тому прокурор просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора ОСОБА_2 та дослідивши висновок прокурора у справі про адміністративне правопорушення, а також дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №3182 від 21.10.2024 року, копію паспорта та картки платника податків ОСОБА_1 , копію розпорядження №191-К від 25.11.2010, копію наказу №103 від 30.11.2024, копію наказу №32-К від 12.12.2023, копію особової картки, копію присяги ОСОБА_1 від 01.12.2010, розписку ОСОБА_1 від 02.10.2015, роздруківку результату пошуку з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.09.2024, роздруківку послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.11.2023 24.05.2024, копію науково-експертного висновку, копію листа № 04-18/10-1584 від 11.09.2018, копію положення про управління стратегічних розслідувань в Київській області, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.1 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.1 ст. 176-2 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином суддя встановив, що ОСОБА_1 , будучи спеціалістом І категорії відділу організаційно-правової роботи Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 13-го рангу, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII та приміткою до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог ч.1 ст.45 розділу VII Закону №1700-VII, несвоєчасно 01.04.2024, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати електронну декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці. Але, оскільки, остання та проживає в м. Біла Церква та обов`язок подавати декларацію за 2023 рік, виник у ОСОБА_1 внаслідок перебування на посаді спеціаліста Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу розташування зазначеного управління, а саме: АДРЕСА_2 .

В даному випадку датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати 01.04.2024.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП суддя вважає 21.10.2024.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП встановлена та підтверджується наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які були досліджені судом під час судового розгляду у відповідності до ст.252 КУпАП та поясненнями ОСОБА_1 , які остання надала в судовому засіданні.

Суддя зазначає, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, її ставлення до вчиненого.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь