Справа № 214/8433/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 о 16:20 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні ТзОВ «Вигідна Покупка», а саме у магазині ТМ «Автора», що розташований адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 5, таємно здійснила крадіжку з полиці магазину вакуумних навушників бездротових «Panasonik XB5 RZ-BSSOW», на загальну суму 999,00 грн., чим здійснила дрібне викрадення чужого майна, спричинивши матеріальний збиток ТзОВ «Вигідна Покупка».

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

З метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 , на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, яка підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №015950 від 18.09.2024, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 дрібної крадіжки, що мало місце о 16:20 год. 03.09.2024 (а.с.1);

-рапортом чергового інспектора, зміст якого узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №015950 від 18.09.2024(а.с.2-3);

-відношенням представника ТзОВ «Вигідна Покупка» магазину ТМ «Аврора» ОСОБА_3 від 16.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності невстановленої особи за вчинення крадіжки (а.с.4);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 11.09.2024(а.с.5-6);

-розпискою адміністратора магазину ТОВ «АТБ маркет» ОСОБА_5 від 05.05.2024 про отримання викраденого товару від працівників поліції, для подальшого зберігання до завершення розслідування (а.с.6).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Законом України за №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Санкція ч.2 ст.51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення від 0.5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1. ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028,00 грн., а тому для кваліфікації правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму (соціальна пільга) становить 1514,00 грн.

У даному випадку вартість викраденого ОСОБА_2 майна становить 999,00 грн., а тому у її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, оскільки вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0.5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при розгляді даної справи, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Отже, оцінюючи наявні письмові матеріали справи беручи до уваги обстановку події та характер правопорушення, пояснення правопорушника, відомості про її особу, враховуючи, що обставини які пом`якшують відповідальність правопорушника, або обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлені, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, за ознаками: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, і вважає за можливе накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті КУпАП, за якою вона притягується до адміністративної відповідальності, в редакції станом на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.1, 9, 23, 33, 40, 40-1, 51, 245, 252, 268, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (тисяча сімсот) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко