Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/545/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

із секретарем судового засідання Степановою Д.К., за участю захисника Чуприни С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дистанційно в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 08 червня 2024 року о 17.55 годині в м.Долинська, вул.Центральна, 144, Кропивницького району, Кіровоградської області керував транспортним засобом Geely GL 7162, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 2.88% проміле, тест № 1988, чим порушив п.2.9а ПДР України. Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 541223 від 08.06.2024 року, висновком спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 2.88% проміле, тест № 1988, актом огляду на стан сп`яніння, долученим відеозаписом.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Чуприна С.П. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, але матеріали справи не містять належних та допустимих доказів коли він здійснював рух авто, до того ж, він не визнавав, що керував авто у стані алкогольного сп`яніння. Так, ОСОБА_1 того дня дізнався про загибель побратима з яким захищав територіальну цілісність країни на сході України, та під час очікування допомоги для транспортування евакуатором несправного авто, вжив алкогольні напої. В той час до нього під`їхали працівники поліції на службовому авто та почали спілкуватися з приводу наявних ушкоджень автомобіля. Після цього, поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи проїхати у лікарню. Проте, поліцейський безпідставно вимагав від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки факту керування транспортним засобом не було зафіксовано. Крім того, відсутні свідки які б могли підтвердити фат керування транспортним засобом, а наявні пояснення свідка у матеріалах справи суд взагалі не досліджував та не надав критичної оцінки. Даний свідок не зазначений і в протоколі. Також, згідно протоколу, до нього додаються: акт огляду, чек Драгер, оптичний диск, направлення в медзаклад, пояснення на окремому аркуші, тоді як із відеозапису наявного в матеріалах справи на оптичному диску, вбачається, що поліцейським на місці спілкування з ОСОБА_1 не складався жоден із перелічених документів та не вручалися останньому. Також ОСОБА_1 не роз`яснювалось мета проходження перевірки на алкотестері.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши висновок захисника Чуприни С.П., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову районного суду, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 541223 від 08.06.2024 року, висновком спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 2.88% проміле, тест № 1988, актом огляду на стан сп`яніння, поясненнями свідка ОСОБА_3 , який викликав працівників поліції, оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , припаркував свій транспортний засіб та хвилин через 5 намагався знову його завести, щоб поїхати, проте безуспішно, а тому у свідка виникла підозра, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, долученим відеозаписом.

Зазначені вище докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року) та відповідно до вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Більш того, будь-яких заперечень щодо відомостей, які були зазначені в протоколі працівником поліції, вилучення його посвідчення водія, або результату проведеного огляду, ОСОБА_1 в протоколі не зазначив, оскільки відмовився від підпису, окремих пояснень з приводу вказаних обставин не надав, клопотань про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляв, огляд проводився за добровільною згодою останнього, за результатами огляду складено відповідний акт та роздрукований на папері його показники, які долучені до матеріалів справи.

При цьому, згідно відео з бодікамери поліцейських, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд вважає, що вказаною поведінкою ОСОБА_1 , ігноруючи загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився, шляхом своєї поведінки намагався спотворити адміністративну процедуру та ухилитись від відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону, водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду або не погоджується з отриманим результатом.

Разом з тим, ОСОБА_1 не внесено жодних зауважень до протоколу щодо результатів огляду, згідно відео з бодікамер поліцейських, де він погодився з таким результатом.

Апеляційні доводи адвоката Чуприни С.П. про те, що по справі відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, згідно пояснень свідка ОСОБА_3 , наданих працівникам поліції, ним близько 17.55 год. було здійснено виклик патрульної поліції у зв`язку з тим, що водій транспортного засобу Geely GL 7162, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркував свій транспортний засіб та хвилин через 5 намагався знову його завести, щоб поїхати, проте безуспішно, і свідок зазначив, що водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Також, з відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських вбачається, що останні прибули відразу на місце виклику і в ході бесіди з ОСОБА_1 , останній підтвердив, що саме ним здійснювалось керування даним транспортним засобом, який вчинив ДТП.

І хоча за доводами скарги, він вживав напої вже після того, як зупинив автомобіль після пригоди, однак такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому вважаються безпідставними.

Отже, факт керування автомобілем ОСОБА_1 підтверджується як письмовими поясненнями свідка, який надавав працівникам поліції і ставити під сумнів достовірність яких, в апеляційного суду підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами у справі, так і поясненнями самого ОСОБА_1 , який під час спілкування з працівником поліції не заперечував, що саме він керував транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, після чого місце пригоди залишив, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції, а тому доводи апелянта про протилежне є непереконливими.

Більш того, ОСОБА_1 інкримінувалося вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.09.2024 справу закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП

Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи викладені в апеляційній скарзі в частині того, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення при ОСОБА_1 не складалися і він їх не підписував, оскільки як убачається з матеріалів адміністративної справи в графі протоколу про адміністративне правопорушення «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено, що від підпису ОСОБА_1 відмовився.

Більш того, із тексту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 фактично не заперечує факт керування ним транспортним засобом, а посилається тільки на неналежне фіксування працівниками поліції факту вчинення ним правопорушення працівниками поліції через відсутність відеозапису щодо керування ним транспортним засобом.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду також доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений свідок, оскільки залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, а свідок ОСОБА_3 був свідком лише факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 08.06.2024 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд у повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Чуприни С.П. залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: