Провадження № 3/761/5822/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року, суддя Шевченківського районного суду міста Києва Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.06.2024 приблизно о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Володимирська, 56 в м. Києві, в комендантську годину, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820, прилад ARJL-0299, принтер ARJK-0461, тест 2063. Результат огляду позитивний - 1.28%.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України і такі дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не задовго до зупинку транспортного засобу вживав невелику кількість алкоголю, водночас на момент керування автомобілем він відчував себе тверезим, а тому сів за кермо, в подальшому автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками поліції, причини зупинки працівники поліції йому не повідомили, та провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Вказаний огляд ОСОБА_1 вважає, таким, що проведений з порушенням вимог закону, відтак просив провадження у справі закрити. Водночас, у разі якщо суд все таки дійде до переконання про його винуватість у вказаному правопорушенні, просив застосувати аналогію права і на підставі ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засоби, або відстрочити призначене йому покарання у вигляді позбавлення права керування до закінчення періоду дії воєнного стану на території України. Вказане клопотання, він мотивував тим, що є військовослужбовцем, а також батьком малолітньої дитини, а тому потребує постійного користування автомобілем.

В судовому засіданні адвокат Соловйов Є.В. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, в обґрунтування вказаного клопотання адвокатом зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував даним транспортним засобом, крім того, працівниками поліції зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без передбачених законом підстав. Також, адвокат зазначив, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням, останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, відтак адвокат просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Соловйова Є.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, оцінка доказів у відповідності до положень ст. 252 КУпАП здійснюється відповідним органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейського суду з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме:протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2024 серії ААД № 721294, результат тесту спеціального технічного приладу «Drager» на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписку ОСОБА_1 , відеозапис з нагрудної камери відеоспостереження, долучений інспектором патрульної поліції до матеріалів адміністративної справи на DVD-R диску, інші матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Соловйова Є.В., дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина водія є доведеною та підтверджується матеріалами справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, даними тестування на алкоголь, яке проведено на приладі алкотестер «Drager», відповідно до якого результат на стан сп`яніння є позитивним - 1.28%.

Щодо доводів захисника Соловйова Є.В. для закриття провадження у справі, суд зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 особисто підтвердив, що він керував даним автомобілем, підставою для зупинення працівником поліції було ОСОБА_1 повідомлено відразу на місці зупинки, а саме пересування ОСОБА_1 на автомобілі під час комендантської години. Щодо доводів адвоката Соловйова Є.В., щодо не погодження ОСОБА_1 з результатом огляду, суд зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував результати тесту, а навпаки підтвердив факт вживання ним алкоголю.

Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про призначення йому менш сурового покарання, або відстрочення виконання покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Так, стягнення передбачення санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним, а стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами передбачене як обов`язкове. При цьому діючий КУпАП не передбачає можливості накладення стягнення нижче нижчого розміру, ніж передбачено санкцією відповідної статті КУпАП, чи не призначення стягнення, яке є обов`язковим.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. В той же час, вказане положення не містить права щодо відстрочки виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, суд також зазначає, що ОСОБА_1 не було надано суду беззаперечних доказів щодо необхідності відстрочення даного виду покарання, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків під час несення служби.

З огляду на обставини справи та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 401, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня врученн я йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Міхєєва