Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/11645/24

Провадження № 3/635/3768/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №094297 від 01 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №094297 від 01 жовтня 2024 року, 01 жовтня 2024 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру, що виразилось у обмеженні користуванні природніми ресурсами, а саме водою та блакитним паливом, а також обмеженні у пересуванні, зачинивши в домі без змоги самостійно вийти, чим міг завдати шкоди її психологічному та економічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки умисно дій зазначених в протоколі не вчиняв.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2024 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №094297 від 01 жовтня 2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству " № 2229-УІІІ від 07.12.17 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству " №2229-УІІІ від 07.12.17 психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

З письмових пояснень наданих ОСОБА_1 встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП не визнала та повідомила, що будь яких умисних дій психологічного чи економічного характеру відносно ОСОБА_2 не вчиняв.

Зі змісту визначення поняття «економічне насильство» слідує, що для кваліфікації діяння за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП з урахуванням цієї ознаки необхідно встановити та підтвердити належними та допустимими доказами умисні дії ОСОБА_1 які призвели до позбавлення ОСОБА_2 у користуванні природніми ресурсами, а саме водою та блакитним паливом або було вчинене інше правопорушення економічного або психологічного характеру.

Також потрібно враховувати, що людина, яка чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи.

Натомість з наявних доказів, судом не встановлена, що суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною ОСОБА_3 у формі умислу на заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази відповідно до вимог статті 251 КУпАП про вчинення ОСОБА_1 умисних діянь психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Жодні свідки вказаної події працівниками поліції не встановлені, сусіди не опитані.

Письмові пояснення потерпілої особи за своїм змістом є протилежними письмовим поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що може свідчити лише про наявність у сторін протилежних інтересів та поглядів, суперечностей щодо проживання разом у будинку та порядком користуванням комунальними послугами та не формують собою домашнє насильство(психологічне та економічне) з огляду на об`єктивну та суб`єктивну сторону вказаного правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №094297 від 01 жовтня 2024 року не містять будь-яких інших доказів, що підтверджують факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 .

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами, сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом достатнім доказом у справі для притягнення особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а тому суд констатує, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 245,247, 251, 252, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.О. КАРАСАВА