Справа №592/672/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/816/671/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Скородєда С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скородєда С.І. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 04.01.2024 о 13 год 12 хв в м. Суми по вул. В`ячеслава Чорновола поблизу буд. 46, керував транспортним засобом Mercedes-Benz ML 270, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився в установленому законом порядку. Гр-на ОСОБА_1 від керування тз відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Скородєд С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2024 року, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що в матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Зазначав, що з відеозаписів та матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб на законних на те підставах. Стверджував, що в матеріалах справи відсутні докази безпосередньої зупинки транспортного засобу працівниками поліції та виявлення ними у ОСОБА_1 , який повинен був перебувати за кермом автомобіля під час його зупинки, ознак наркотичного сп`яніння. Вказував, що згідно відеозаписів, о 13 год 18 хв ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції, до нього були застосовані кайданки, і лише близько 15 год 30 хв працівник поліції складає направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скородєда С.І., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2024 року, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак суд який розглядав справу, зазначених вимог закону не виконав.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

До висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції дійшов, з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 698841 від 04.01.2024; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідки про надання інформації; відеозапису, однак, такий висновок судді суду першої інстанції апеляційний суд вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, з врахуванням наступного.

Разом з тим, дослідивши відеозаписи долучені до матеріалів справи, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що матеріали справи не містять підтвердження того, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 . Так, з відеозаписів, а саме файлу під назвою «clip 1», вбачається, що о 13 год 18 хв поліцейські підходять до автомобіля, який стоїть, біля нього знаходиться ОСОБА_1 , затримують його за підозрою у збуті наркотиків. З відео файлу під назвою «clip 6» вбачається, що о 15 год 20 хв поліцейські кажуть ОСОБА_1 : «Ви могли керувати транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння» та пропонують йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відповідає, що не керував транспортним засобом, він йшов і його затримали. Інші відео файли також не містять підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції.

Пунктом 2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що в матеріалах провадження відсутні належні і допустимі докази того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали даної справи не містять взагалі.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скородєда С.І. задовольнити.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.