П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,ІНП НОМЕР_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №292192 від 10.11.2023 року, 10.11.2023 о 19 год. 50 хв. в м. Біла Церква бул. Олександрійський 58 Г, парковка магазину «Фора» водій ОСОБА_1 керував та здійснював рух на транспортному засобі «Fiat» д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці та в медичному закладі відмовився. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що того дня він цілий день працював, керував автомобілем, а саме доставляв загиблих хлопців, точніше їх тіла до моргу, робота не з легких не в плані фізично а морально, алкоголь не вживає, а особливо не вживав того дня, почував себе збуджено та в напрузі. Не хотів проходить огляд тому, що не розумів наслідків, просив складений протокол відносно нього закрити оскільки алкоголь того дня не вживав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тилик Т.М. в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просив провадження у справі закрити у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП - не на місці зупинки транспортного засобу; протокол ОСОБА_1 не підписувався, поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП; транспортний засіб не затримано; направлення виписано о 20:35 проте дану процедуру на відео на зафіксовано, відеозапис, який долучено до протоколу також не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений у встановлений законом спосіб матеріали справи не містять. Крім того, в порушення п.10 розділу 2 Інструкції, яка регламентує проведення огляду, поліцейським не складено акту огляду на стан спяніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водієві. Тому, просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні будо допитано свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що працює разом із ОСОБА_1 , він був свідком даної події, вони разом із ОСОБА_1 їхали із моргу після чого вирішили заїхати до магазину і під час паркування ОСОБА_1 зачепив автомобіль який був вже припаркований, після цього приїхала поліція, ОСОБА_1 свідок ОСОБА_2 знає більше ніж пів року і ніколи не бачив, що той вживає алкогольні напої, крім того з впевненістю зазначив, що того дня ОСОБА_1 був тверезий, можливо трішки знервований, шокований оскільки того дня вони разом завозили тіла військових до моргу.

Також в судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка зазначила, що працює в моргу санітаркою. 10.01.2024 вона цілий день спілкувалась із ОСОБА_1 , вирішували питання по роботі, оскільки він разом із ОСОБА_2 цілий день привозили тіла військових до моргу. Близько 20-00 хлопці повертались додому і їхали до магазину «Фора» і вона поїхала разом з ними, після цього вийшла трішки раніше, зазначила, що ОСОБА_1 того дня був тверезий, і взагалі вона ніколи не бачила що останній вживає алкогольні напої, оскілки вони часто стикаються по роботі .

Суд, вислухавши доводи адвоката Тилика Т.М., пояснення ОСОБА_1 , показання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 1 КУпАПзавданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 0870/8014/12 вбачається, щосторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з положень п. 2.5 ПДР України вимогу поліцейського про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій зобов`язаний виконати безальтернативно.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і був правомірно зупинений працівниками поліції, а тому зафіксовані на відеозаписах обставини не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Згідно із досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, момент руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано, зафіксовано лише як ОСОБА_1 знаходився поруч біля автомобіля і веде розмову із особою відносно ДТП. Також працівниками поліції в якості доказу надано відео з камер спостереження магазину «Фора» з якого вбачається, як на парковці магазину відбувається паркування автомобіля, проте хто за кермом на відео не вбачається.

Також з відеозапису який надний поліцейськими, містяться 6 (шість) файлів. При дослідженні вказаних відеозаписів судом встановлено, що лише перші 0 та 1 clip містять інформацію про подію яка відбулась 10.11.2023, clip3 містить зовсім іншу подію.

Крім того, в матеріалах справи мається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.11.2023 час 20 год. 35 хв., проте під час перегляду диску в судовому засіданні, не зафіксована як складається протокол та вручається направлення правопорушнику, крім того даний факт не відображений на відео. Також, при дослідженні вказаних відеозаписів судом встановлено, що вони розпочинаються безпосередньо з моменту бесіди ОСОБА_1 з працівниками поліції, який стоїть біля свого автомобіля. Крім того, в порушення п.10 розділу 2 Інструкції, яка регламентує проведення огляду, поліцейським не складено акту огляду на стан спяніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водієві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиним документом, який містить відомості щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом є протокол про адміністративне правопорушення.

У той же час протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України ч. 1 ст. 130, ст. 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л ГАВЕНКО