Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/566/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Петренко С. Ю.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С., вирішуючи питання прийнятності апеляційної скарги особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Руссу Н.О. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340грн. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

31.10.2024 особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисником Руссу Н.О. подано апеляційну скаргу, в якій вони просять скасувати вказану постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, в апеляційній скарзі апелянти заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови суду, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не був присутній на судовому засіданні під час розгляду справи, а копія постанови суду йому не була направлена судом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені у клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суду по факту вищевказаного правопорушення винесена 15 серпня 2024 року.

При цьому, дана постанова у резолютивній частині містить чітко визначений порядок її оскарження, тобто з дня її винесення, тому строк оскарження сплив 25 серпня 2024 року.

Однак, апеляційна скарга на вказане судове рішення, фактично подана особою щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисником Руссу Н.О., згідно штампу суду лише 31.10.2024, тобто поза межами процесуального строку.

Апеляційний суд зазначає, що підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони повязані з непереборними та обєктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (пункти 22-23) зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (Melnyk v. Ukraine, N 23436/03).

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не брав безпосередньо участь у розгляді справи 15.08.2024 (а.п.20-22).

Апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 достеменно знав про знаходження його справи на розгляді в суді першої інстанції, про що свідчить подане ним клопотання від 23.07.2024 про відкладення розгляду справи.

При цьому, як убачається з матеріалів, дана справа була повернута з Олександрійського районного суду до Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області задля належного оформлення, а саме забезпечення явки правопорушника до суду.

Про розгляд справи вже 15.08.2024, ОСОБА_1 достеменно було відомо, що підтверджується відеозаписом, долученого працівниками поліції Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (а.п.14).

Однак, особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, жодних клопотань про відкладення розгляду справи саме 15.08.2024 до суду не подавав, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З Реєстру судових рішень вбачається, що постанова суду першої інстанції від 15.08.2024 надіслана судом до реєстру для оприлюднення 15.08.2024, а загальний доступ до судового рішення забезпечено - 23.08.2024.

Згідно супровідного листа суду першої інстанції, копію постанови суду ОСОБА_1 було направлено 19.08.2024.

Твердження в апеляційній скарзі, як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду про те, що ОСОБА_1 не був присутній 15.08.2024 у судовому засіданні під час розгляду справи, копію постанови суду йому не було направлено судом, а нічого не заважало співробітнику суду зателефонувати, щоб він прийшов та отримав постанову, на думку апеляційного суду є непереконливими.

Більш того, в матеріалах адміністративної справи міститься конверт, з якого вбачається, що 19.08.2024 на адресу ОСОБА_1 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області направлялась копія постанови від 15.08.2024 та згідно рекомендованого повідомлення, 17.09.2024 повернуто до суду у зв`язку з тим, що останній відмовився отримувати лист.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи саме 15.08.2024, однак після цієї дати не вчиняв жодних дій у розумні строки щодо з`ясуваннястану розгляду його справи. Лише більше ніж через два місяця ОСОБА_1 та його захисник (з яким укладено договір про надання правничої допомоги 29.10.2024) звернулися до суду з апеляційною скаргою на постанову суду.

Поряд з цим, у клопотанні особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Руссу Н.О. не наведено поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, які б були повязані з непереборними та обєктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

За таких обставин, ОСОБА_1 мав обєктивну можливість для отримання інформації щодо стану розгляду справи та прийнятого судового рішення й, у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що в апеляційні скарзі не наведено обєктивних обставин поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати право на апеляційне оскарження постанови суду, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, а тому суд вважає, що відсутні законні підстави для його поновлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату Руссу Н.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: