ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1624/24 Справа № 209/610/24 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Черненко Тетяни Борисівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

адвоката Черненко Т.Б.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 589547 від 22.03.2024 року) закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 490147 від 31.01.2024 року ОСОБА_1 31.01.2024 року о 12.10 годині у м. Кам`янське по вул. Тритузній, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 589548 від 22.03.2024 року, 22.03.2024 року, о 15.20 годині водій ОСОБА_1 , який позбавлений права керувати транспортним засобом, керував автомобілем, чим порушив п.2.1А, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 589547 від 22.03.2024 року ОСОБА_1 22.03.2024 року о 15.20 годині у м. Кам`янське по пр. Металургів,4 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідив матеріали справи та прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП (протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 589548 від 22.03.2024 року, ААД № 490147 від 31.01.2024 року).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Черненко Т.Б., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає оскаржену постанову в частині визнання вини та застосування адміністративного стягнення, із застосуванням до норм ст. 36 КУпАП, необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, не встановлені всі обставини справи; доказам, наявними в матеріалах справи, надана оцінка, з порушенням норм ст. 252 КУпАП України, тому, постанова має бути частково скасована.

Зазначає, що 31.01.2024 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 490147 стосовно ОСОБА_1 .. В протоколі, в графі свідки чи потерпілі зазначено: відсутні, бодікамера 3455. З протоколу вбачається, що до протоколу додаються: відеозапис з бодікамер 3455, акт огляду, направлення, постанова.

Вказує, що після перегляду відеоматеріалів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що під час підпису ОСОБА_1 цього протоколу відсутні були і акт, і направлення, і якась постанова.

В матеріалах справи є направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції до КЗ КМЛ № 1 ДОР.

Зазначає, що направлення не містить підпису ОСОБА_1 , і коли ким складався цей документ невідомо, оскільки із записів з бодікамери 3455 обставин складання цього документу не вбачається, у додатках до протоколу згадування про акт огляду та направлення теж відсутнє, що є підтвердженням складення цих документів після оформлення протоколу. В матеріалах адміністративної справи міститься Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час спілкування із працівниками поліції, ОСОБА_1 неодноразово нагадував, що він не відмовляється від проходження освідчення на стан наркотичного сп`яніння у закладі здоров`я, однак працівник поліції проігнорував ці вимоги і ОСОБА_1 , вимушений за власний кошт самостійно пройти відповідний огляд. Відповідно до висновку № 76/2 від 02.02.2024 у ОСОБА_1 було відсутнє наркотичне та алкогольне сп`яніння.

Вказаний висновок було надано суду першої інстанції, однак судом не було надано оцінку вказаному доказу.

Крім того, зазначає, що свідки під час «огляду» були відсутні, відеозаписом не зафіксовано стан ОСОБА_1 під час інкримінованого йому правопорушення, що свідчить про відсутність доказів стану наркотичного сп`яніння.

Судом не встановлено, що в матеріалах справи не тільки відсутні належні та допустимі докази, але взагалі відсутні будь-які докази проведення будь-якого огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції.

Також апелянт вказала, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

У суді апеляційної інстанції адвокат Черненко Т.Б., особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з підстав викладених в ній.

Суд вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 15.03.2019 року; копією постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП є, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом як особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №490147 від 31.01.2024 року, рапорт поліцейського, відеозапис з місця події.

За такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Допитаний в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив суду, що 30 січня 2024 року, він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 , коли був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції просив пред`явити документи. В ході спілкування працівник поліції не пояснив причини зупинки, запитав чи готовий водій пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 зазначив, що він не заперечував проти огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, але вказав, що поїде на сввоєму автомобілі, запропонував працівникові поліції сісти до нього автомобіль та проїхати до медичного закладу. Пояснив, що не хотів залишати свій автомобіль на узбіччі дороги.

Для перевірки доводів апеляційної скарги та наданих пояснень ОСОБА_1 , апеляційним судом в ході розгляду були досліджені наступні докази, долучені до матеріалів адміністративної справи працівниками поліції:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №490147 від 31.01.2024 року, відповідно до якого 31.01.2024 року о 12.10 годині у м. Кам`янське по вул. Тритузній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зафіксовано ОСОБА_1 пояснил, что сдаст анализы в частном порядку и предоставит результаты в суде. Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана;

- рапорт працівника поліції відповідно до якого, 31.01.2024 року інспектором СРПП Литвин П. Було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . На вимогу пройти перевірку на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, останній відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- оптичний носій, на який скопійовано відеофіксацію подій зафіксованих відеозаписом нагрудною відеокамерою працівника патрульної поліції, якими було оформлено протокол про адміністративне правопорушення.

Переглядом вищевказаного відеозапису встановлено, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 . На першому диску міститься відеозапис з відеореєстратора встановленого у патрульному автомобілі, відповідно до якого зафіксовано, зупинка патрульного автомобіля та зупинка транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 .

На другому диску містяться два відеозаписи з бодікамери працівника поліції.

Так, з першого відеофайлу вбачається, що 31.01.2024 року, на узбіччі дороги стоїть автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» д.з НОМЕР_1 , позаду якого стоїть службовий автомобіль працівників патрульної поліції. Далі з відеозапису вбачається, що працівник пропонує водієві надати документи, при цьому, обличчя водія не видно, камера направлена на сам автомобіль. Працівник поліції не називає причину зупинки, пропонує проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він вбачає у водія ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому поліцейський не називає, які саме ознаки сп`яніння він вбачає у водія.

Водій погоджується проїхати до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння, однак зазначає, що свій транспортний засіб не залишить на узбіччі та пропонує працівнику поліції сісти за кермо його автомобіля. Однак працівники поліції не погодились, своїми діями фактично для водія створили умови, в яких останній вимушений був відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, на відеозапису не зафіксовано будь-якої візуальної перевірки з боку працівників поліції щодо наявності наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .. Будь-яких візуальних обстежень будь-хто з працівників поліції не здійснював. В свою чергу, мова у ОСОБА_1 була чітка, послідовна та зрозуміла, водій поводив себе адекватно, чемно по відношенню до працівників поліції, його поведінка відповідає обстановці, послідовно та об`єктивно наводив свої пояснення.

З другого відеозапису вбачається, складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлення водія ОСОБА_1 з протоколом. Також, працівник поліції роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП, після чого повідомив, що оскільки у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, тому також буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 мав наступні ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло.

Проте з переглянутого в апеляційному суді відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко розмовляє і жодних ознак сп`яніння не вбачається. Працівник поліції не проводить тестування водія, не зазначає, які саме ознаки сп`яніння він вбачає у водія. Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Апеляційний суд вважає, що працівник поліції під час події не діяв в межах вказаної Інструкції, оскільки на власний розсуд визначив ознаки сп`яніння, не проводячи при цьому тестування.

Даний відеозапис підтверджує пояснення викладенні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Таким чином аналіз вказаних доказів дає підстави стверджувати про недотримання поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказані покази ОСОБА_1 є чіткими, послідовним та узгоджуються з тими, які він надавав відразу після складання протоколу відносно нього, та в апеляційній скарзі, підстав ставити під сумнів достовірність вказаних пояснень на думку апеляційного суду відсутні.

Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 поводив себе коректно, не проявляв будь-якої агресії чи занепокоєння, вірно орієнтувався у часі та просторі, що, у протилежному випадку, вказувало б на те, що його поведінка не відповідає обстановці. Погодився пройти огляду у медичному закладі на встановлення стану сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів наявності підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а зафіксовані в протоколі та на відеозапису обставини щодо такої відмови мають ознаки вимушеності та складені під процесуальним примусом.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 76/2 від 02.02.2024. Відповідно до вказаного висновку, ОСОБА_1 31.01.2024 року о 15-00 годині у закладі КНП Кам`янської міської ради Міська лікарня №1 пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння, результат огляду у ОСОБА_1 ознаків наркотичного сп`яніння не виявлено.

Наведена сукупність встановлених обставин поза розумним сумнівом об`єктивно свідчить про обґрунтованість апеляційних доводів захисника.

Натомість суд першої інстанції не надав належну процесуальну оцінку вищенаведеним обставинам, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність ознак складу правопорушення, згідно відомостей протоколу, які не узгоджуються з рештою досліджених доказів.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 маючи ознаки наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначений законом спосіб.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року в частині визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Черненко Тетяни Борисівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без вилучення транспортного засобу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко