Справа№938/912/23
Провадження № 3/938/27/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

потерпілої особи: ОСОБА_2 ;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 12.11.2023 о 23год. 24хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягало у тому, що він штовхав її та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судовому засіданні 21.11.2023, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав частково. Зокрема, пояснив, що незважаючи на те, що шлюб між ним та ОСОБА_2 , розірвано, вони проживають з колишньою дружиною в одному житловому будинку, як сім`я. 12.11.2023 вони разом із ОСОБА_3 поверталися додому з дня народження сестри дружини. По дорозі додому між ними виник конфлікт, під час якого він виражався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, а також штовхнув її. Однак, зазначив, що він не штовхав її спеціально, а відштовхнув від себе, оскільки вона його вдарила.

З метою виклику в судове засідання потерпілої ОСОБА_2 розгляд справи було відкладено на 05.12.2023.

В судове засідання 05.12.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпіла особа не з`явилися, причини неявки не повідомили. ОСОБА_1 , був повідомлений про дату розгляду справи під розписку, у судовому засіданні 21.11.2023. Відомості про вручення судової повістки про виклик до суду потерпілої особи - ОСОБА_2 , станом на дату розгляду справи -05.12.2023, на адресу суду, не повернулися.

Наступне судове засідання було відкладено на 27.12.2023, проте, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Джуса Р.В. в період із 27.12.2023 по 01.01.2024, судове засідання, призначене на 27.12.2023, не відбулось та було призначене на 24.01.2024.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання 24.01.2024 не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №06 902 186 288 57.

В судове засідання 24.01.2024 з`явилися потерпіла особа ОСОБА_2 . Просила суд, здійснити її допит та справу розглянути без участі ОСОБА_1 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Смірнов проти України" від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на те, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, згідно положень ст.268 цього кодексу, не є обов`язковою, а ОСОБА_1 вже надав свої пояснення з приводу правопорушення яке ставиться йому в вину, та в судове засідання не з`явився повторно, при цьому не повідомивши причин неявки,

Приходжу до висновку, за можливе завершувати розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 разом із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , з яким перебували у шлюбі, як сім`я, тобто пов`язані спільним побутом, права та обов`язками. 12.11.2023 вона з ОСОБА_1 та двома їхніми спільними неповнолітніми дітьми перебували на дні народження у її сестри. Коли поверталися додому, ще по дорозі між ними виникла сварка, яка продовжилася і вдома. Зокрема, ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою, штовхав та погрожував їй фізичною розправою, тому вона хвилюючись за своє здоров`я змушена була залишити житловий будинок. Діти налякались та викликали поліцію. Вказала, що до будинку вона повернулася лише тоді, коли приїхали працівники поліції. Також потерпіла заперечила твердження ОСОБА_1 про те, що він штовхнув її у відповідь на те, що вона вдарила його, вказала, що таких дій не вчиняла.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, правами та обов`язками, домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у тому, що він ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №437191 від 13.11.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 , 12.11.2023 о 23год. 24хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягало у тому, що він штовхав її та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.11.2023, згідно з яким ОСОБА_2 заявила, що ОСОБА_2 12.11.2023 близько 22год 30хв. вчинив відносно неї домашнє фізичне насильство, а саме, ображав її нецензурними словами та намагався придушити її руками за горло, а також погрожував фізичною розправою та наніс їй одного удару ;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 12.11.2023, в яких вона зазначила, що проживає спільно з ОСОБА_1 в смт Верховина, вони пов`язані спільним побутом, ведуть спільне господарство та виховують разом двох дітей, однак офіційно розлучені, близько 3 років. 12.11.2023 вони з ОСОБА_1 були в гостях, де розпивали спиртні напої, коли повернулися додому, то ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння розпочав з нею конфлікт, в ході якого погрожував їй фізичною розправою та намагався вигнати з будинку. Також ОСОБА_1 поводив себе агресивно, голосно кричав, шарпав за верхній одяг, намагався душити її руками за шию, що завдало їй психологічного та фізичного болю. Вона сказала синові ОСОБА_4 , щоби той зателефонував на спецлінію "102" та викликав поліцію. По приїзді працівників поліції ОСОБА_1 продовжував поводити себе агресивно, продовжував ображати її та її сина ОСОБА_5 ;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№405302 від 13.11.2023, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , строком на 5 діб з 00год 30хв. 13.11.2023 до 00год 30хв. 18.11.2023;

- протоколом АЗ №006154 від 12.11.2023 про адміністративне затримання ОСОБА_1 ;

До матеріалів справи також долучено рапорт поліцейського СРПП Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області А.Пататюка, яким він доповідає про те, що він спільно з інспектором СРПП С.Кіщуком заступили в наряд для несення служби в складі ГРПП з 8:00год 12.11.2023 року по 8:00 год 13.11.2023 року. 12.11.2023 близько 22:53год на службовий планшетний пристрій ними було отримано повідомлення "ДОМАШНЕ НАСИЛЬСТВО ЄО1793" від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 про те, що батько вчиняє фізичне насильство. Прибувши за вище вказаною адресою було встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, та агресивно себе поводив на зауваження не реагував. ОСОБА_1 було попереджено що в разі вчинення ним протиправних дій, щодо нього може бути застосовано поліцейські заходи примусу згідно ст.42 ЗУ "Про Національну поліцію". ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 з яким вона розлучена, але спільно проживають та ведуть спільний побут вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї, тому вона сказала своєму синові ОСОБА_4 щоб він зателефонував про допомогу до поліції на спецлінію 102. Оскільки ОСОБА_1 агресивно себе поводив, то гр. ОСОБА_2 було запропоновано пройти до сусідньої кімнати для написання протокол- заяви та дачі пояснення по факту домашнього насильства. Під час спілкування з ОСОБА_2 дану кімнату зайшов ОСОБА_1 який агресивно себе поводив, та мав явний намір вчинити протиправні дії щодо дружини та працівника поліції. Щоб забезпечити безпеку ОСОБА_2 та не допустити вчинення протиправних дій, оскільки ОСОБА_1 не виконував не одноразове законне розпорядження вимогу про припинення правопорушення, до ОСОБА_1 було застосовано заходи фізичного впливу згідно ст. 44 ЗУ Про Національну поліцію та застосовано спеціальний засіб кайданки гідно ст.45 ЗУ Про Національну поліцію та здійснено адміністративне затримання згідно ст. 261 КУпАП. ОСОБА_1 було відпущено через годину часу, оскільки останній припинив правопорушення та заспокоївся. На громадянина ОСОБА_1 було складено протоколи за ст. 185 КУпАП та ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Суд вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями24, 27, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС