ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/594/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Никитюка Г.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Никитюка Г.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 24 травня 2024 року о 05:09 год. в м. Тернополі на вул. Замонастирська, 16, керував транспортним засобом марки «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», на табло якого висвітлило результат 0,56 проміле та з результатом був згідний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Никитюк Г.І. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2024 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Зазначає, що поліцейський під час пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння жодного разу не назвав будь-яких ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та які б давали підстави останньому зробити пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку.

Апелянт посилається на те, що з відеозапису нагрудних камер поліцейських вбачається, що із моменту зупинки транспортного засобу, так і під час спілкування із поліцейськими у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки стану алкогольного сп`яніння, а його поведінка відповідала обстановці.

Наголошу на тому, що відповідно до відеозапису, на який посилається суд, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про сильний запах алкоголю з порожнини рота лише після того, як останній продув алкотестер.

Звертає увагу на те, що на момент, коли ОСОБА_1 звернувся до працівників поліції з пропозицією проїхати в лікарню жодних адміністративних матеріалів складено не було (окрім акта огляду).

Стверджує, що долучений до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, оскільки такий складено з порушенням встановленого Інструкцією порядку.

Вказує на те, що матеріалами справи не підтверджено належними доказами законності вимоги про зупинку ТЗ, яким керував ОСОБА_1 , а вимога пройти огляд на стан сп`яніння та зібрані, в подальшому, докази є недопустимими.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Никитюка Г.І., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №885262 від 24.05.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 24 травня 2024 року о 05:09 год. в м. Тернополі на вул. Замонастирська, 16, транспортним засобом марки «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», на табло якого висвітлило результат 0,56 проміле та з результатом був згідний, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорту інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Комара О. вбачається, що 24 травня 2024 року о 05:09 год. було зупинено т/з «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 (в) ПДР України.

Вказано, що під час спілкування було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначено, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», на що водій погодився, результат огляду 0,56 проміле, з результатом водій був згідний.

Також, водієві було запропоновано проїхати у найближчий медичний заклад "КНП ТОМСЦНЗ ТОР", проте водій відмовився.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 24 травня 2024 року о 05.09 год. в м. Тернополі на вул. Замонастирська, 16, поліцейськими виявлено та зупинено автомобіль «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.2.3 (в) ПДР, керуючи транспортним засобом, був непристебнутий ременем безпеки, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 24 травня 2024 року, за якою він зобов`язується відсторонити від керування т/з «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 та доставити автомобіль за своєю власною адресою проживання, попереднього водія ОСОБА_1 не допустити до керування транспортним засобом.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що поліцейський під час пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння жодного разу не назвав будь-яких ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які б давали підстави останньому зробити пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку, оскільки відповідно відеозапису працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки та поспілкувавшись із останнім, запропонував пройти на місці огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, вказавши, що чує від водія різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що з відеозапису нагрудних камер поліцейських вбачається, що із моменту зупинки транспортного засобу, так і під час спілкування із поліцейськими у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки стану алкогольного сп`яніння, а його поведінка відповідала обстановці, оскільки це спростовується відеозаписом, де працівник поліції вказує водію про виявлені ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, останній не заперечує того, що він напередодні вживав алкогольний напій.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що із фрагменту відеозапису, на який посилається суд, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про сильний запах алкоголю з порожнини рота лише після того, як останній продув алкотестер, оскільки відповідно до відеозапису поліцейський, маючи підозру на те, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово запитував ОСОБА_1 чи він напередодні щось вживав та повідомив йому про виявлену ознаку алкогольного сп`яніння до проходження огляду на місці зупинки (05:12 год.)

Крім того, після проходження огляду, поліцейські вказали останньому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,56 ‰ проміле) та ще раз назвали ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці (05:13 год.).

Також, пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що долучений до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, так як складений з порушенням встановленого Інструкцією порядку, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що на момент коли ОСОБА_1 звернувся до працівників поліції з пропозицією проїхати в лікарню жодних адміністративних матеріалів складено не було (окрім акта огляду), оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти встановлений законом огляд на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», за результатами якого було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,56 ‰ проміле). Із вказаним результатом ОСОБА_1 погодився та відмовився проїхати у медичний заклад, що чітко вбачається на оглянутому відео.

Надалі, по спливу певного часу (більше 22 хв.), а саме під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.9 «а» ПДР України, останній виявив бажання проїхати у медичний заклад задля повторного огляду, проте результат тестування вже був зафіксований в акті огляду та складалися адміністративні матеріали.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що матеріалами справи не підтверджено жодними належними доказами законності вимоги про зупинку ТЗ, яким керував ОСОБА_1 , а вимога пройти огляд на стан сп`яніння та зібрані, в подальшому, докази є недопустимими, оскільки ці доводи стосуються іншої справи, а саме адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП, тому не спростовують склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні і, у межах даної справи, не мають преюдиційного значення.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Никитюка Г.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя