ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1787/24 Справа № 229/3189/24 Суддя у 1-й інстанції - Панова Т. Л. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

захисника Болгар О.І.,

апеляційну скаргу захисника Болгар О.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 07 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 07 червня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , 28.04.2024 року о 10 год. 20 хв. в м. Дружківка по вул. Дружби, буд. 12, керував транспортним засобом Опель Омега, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на місці зупинки за домомогою алкотестеру "Драгер" та огляду в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене у ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Болгар О.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Вважає, що було порушено п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 р. про затвердження "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидківсь реакції, і проведення такого огляду". В протоколі не вказано, які дії вчинив водій, що підтверджують його ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що долучений до протоколу відеозапис, як доказ по справі є неналежним, оскільки на відеозапису зафіксовано не все спілкування водія з поліцейськими, а лише частина. Звертає увагу, що відеозапис не є безперервним, та на ньому не відображено факту керування автомобілем, а також не містить даних, як саме поліцейський встановив ознаки алкогольного сп`яніння, не зафіксовано факту написання пояснень та факту підписання водієм протоколу;

Зазначає, що пояснення свідків, долучені до протоколу, не можна вважати належними доказами, оскільки вони не підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем та факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Болгар О.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримала в повному обсязі свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 , від якого клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Висновки суду:

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук.Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка.

Так, апеляційний суд погоджується з висновокм суду 1-ї інстанції, що факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується данними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 677833 від 28.04.2024 року. До протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидківсть реакції виписане ОСОБА_1 до медичного закладу 28.04.2024 р. о 10:30 год. та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але обстеження за допомогою алкотестера Драгер 6810 не пройшов, в присутності двох свідків.

Факт відмови від проходження медичного огляду також підтверджується доданими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були досліджені в судовому засіданні, згідно яким водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 6810 та пройти огляд в медичному закладі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.

Із долученого до матеріалів адміністративної справи диску із відеозаписом, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що поліцейський повідомив дату, час події та назвав себе. Надалі було встановлено особу водія, який назвав себе ОСОБА_1 , та вказав що керував транспортним засобом Опель Омега, номерний знак НОМЕР_3 . Поліцейський вказує, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 пройти обстеження на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестуру Драгер, від чого водій відмовився. Працівник поліції пропонує водію пройти медичне обстеження в наркологічному диспансері м. Краматорськ, для встановлення стану алкогольного сп`яніння, від чого той також відмовляється. Надалі працівник поліції повідомляє водію ОСОБА_1 , що він порушив п. 2.5 ПДР та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова за ч.5 ст.121 КУпАП, роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На відеофайлі також відображені дві особи, які є свідками данної події та на запитання поліцейського називають себе.

В протоколі викладені письмові пояснення ОСОБА_1 , засвідчені його особистим підписом, а саме: що він керував автомобілем Опель, напередодні випив 150 г горілки, продути алкотестер на місці зупинки відмовився, а також відмовився їхати в лікарню для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Будь-яких зауважень чи заперечень ним не вказано.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонено, а також з протоколу вбачається, і це підтверджується відеозаписом, згідно якого йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ознайомлено із змістом протоколу та він отримав копію протоколу, про що свідчить його особистий підпис.

Письмові пояснення свідків, пояснення ОСОБА_1 викладені у протоколі, зміст відеозапису узгоджуються між собою.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 28 квітня 2024 року за участі ОСОБА_1 , пояснення свідків, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо відхилення доводів сторони захисту про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП та не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, які дії вчинив водій, що підтверджує його ухилення від огляду на стан сп`яніння, виходячи з такого.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, працівник поліції на виконання вищевказаного Порядку та Інструкції в установленому порядку пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгера або проїхати в медичний заклад, на що останній чітко відмовився без пояснення причини такої відмови (відеозапис, починаючи з 0:00:33), у зв`язку з чим працівником поліції після роз?яснення, що відмова від проходження огляду є також порушенням п. 2.5 ПДР (відеозапис, починаючи з 0:00:50), було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що ОСОБА_1 був повідомлений.

Доводи сторони захисту щодо невірно встановленого часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, який різниться від часу на відеозаписі, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №677833 від 28.04.2024 року зазначено час, коли водій ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які в подальшому були виявленні працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, що вбачається із дослідженого відеозапису, та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Щодо доводів сторони захисту стосовно відсутності того, як саме поліцейський встановив ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому у працівників поліції не було підстав для проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, суд вірно зазначив наступне.

Пунктом 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським було визначено ознаки алкогольного сп`яніння останнього, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Такі ж ознаки зазначені в направленні на огляд водія. Таким чином, поліцейськими при вказаних подіях було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а отже, були законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження адвоката Болгар О.І., що пояснення свідків, долучені до протоколу не можна вважати належними доказами, оскільки ці пояснення не підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд вірно визнав необгрунтованими.

Отже, суд 1-ї інстанції вірно встановив, що як зі змістум протоколу, так і відеозапису вбачається, що сам водій ОСОБА_1 підтверджує, що керував транспортним засобом Опель Омега, номерний знак НОМЕР_3 . Перебування водія в стані алкогольного сп`яніння свідки не можуть підтвердити, бо це потребує або використання спеціальних технічних засобів, як то алкотестер Драгер, або медичного обстеження, при цьому свідки підтвердили факт відмови водія від зазначеного обстеження, що і визначено в протоколі.

Жодних доказів фізичного чи психологічного тиску з боку співробітників поліції відносно ОСОБА_1 суду надано не було. На відеозаписі ОСОБА_1 претензій співробітникам поліції, а також усних чи письмових зауважень до протоколу не надавав. В установленому порядку водій ОСОБА_1 або його захисник дії працівників поліції не оскаржували. Під час апеляційного розгляду апелянтом доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин також не надано.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2,5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, а не лише протокол про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Болгар О.І. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Болгар О.І.залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 07 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин