Справа № 626/2521/24
Провадження № 3/626/511/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.08.2024 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г. розглянувши матеріал, який надійшов з Красноградського районного ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 року о 13 год. 25 хв., по вул. Європейській в м. Полтава водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем BMW 520 державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування всіма видами транспортних засобів, згідно виконавчого провадження № 668237505 від 18.04.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в чиненні правопорушення не визнав, просив суд закрити провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення з тих підстав, що про наявність виконавчого провадження не знав, крім того не знав і про наявність будь яких обмежень у праві керування транспортними засобами.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали, справи виходить з наступного.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ч.3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. Тобто, відповідальна особа, яка склала протокол повинна довести та надати докази, що водій був обізнаний про встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На запит суду державний виконавець Красноградського відділу Державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного МУМЮ надав відповідь, що даних про відправку ОСОБА_1 , а так само отримання чи неотримання постанови про встановлення обмежень у праві керування транспортними засобами, у відділі відсутні. Крім того зазначає, що на даний час 28.06.2024 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та скасовано заходи примусового виконання рішення суду.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Отже, суд перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження його у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності такої особи про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджено протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 713211 від 26.06.2024, згідно якого: 26.06.2024 року о 13 год. 25 хв., ОСОБА_1 по вул. Європейській в м. Полтаві керував транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування всіма видами транспортних засобів.

ОСОБА_1 зазначає в своїх поясненнях, що про наявність обмежень у праві керування всіма видами транспортних засобів він не знав, а також на запит суду не надано підтверджень, що останній міг знати про такі обмеження.

З наведеного слідує, що нас час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , йому не було відомо про наявність відносно нього таких обмежень, а відтак він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав настання будь-яких наслідків, що дає підстави стверджувати про відсутність вини у формі умислу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, якщо відсутні інші належні і допустимі докази.

У матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази прямого умислу у діях ОСОБА_1 на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права, про що водій був обізнаний, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП,, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 713211 від 26.06.2024 року на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 126 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: І.Г.Рибальченко