Справа №521/6302/24
Номер провадження 3/521/4920/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Черевко С.П.,

при секретарі Нєдєвої Г.М.,

представника Одеської митниці Держмитслужби Терновського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу №0181/50000/24 від 12.02.2024, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 12.04.2021 виданий JERUSALEM,

про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 року о 16 год. 06 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче-Тудора» відділу митного оформлення № 3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку із України до Молдови по смузі «зелений коридор» прибув автомобіль «MERCEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, під керуванням громадянина ОСОБА_2 , у якому в якості пасажирки слідувала із України в Молдову громадянка Ізраїлю ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 .

Під час спільного митно-прикордонного контролю та огляду ручної поклажі, а саме у валізі, у громадянки ОСОБА_4 серед особистих речей без ознак приховування від митного контролю було виявлено лікарські препарати: «Корвалтаб», кількістю 60 пігулок (6 блістерів по 10 пігулок), вказаний препарат містить у своєму складі ФЕНОБАРБІТАЛ 7,5 мг у кожній пігулці.Доступ до виявлених медпрепаратів нічим не утруднювався. Зазначені медикаменти громадянка ОСОБА_4 визнала своєю власністю.

ФЕНОБАРБІТАЛ віднесена до переліку наркотичних засобів та психотропних речовин і прекурсорів затвердженого ПКМУ від 06.05.2000 р. №770 Таблиці № ІІI Списку №2, «Психотропні речовини, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю».

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом виявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.

Згідно ч. 2 даної статті переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 26 Закону України від 15.02.1995, № 60/95-ВР "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 цього Закону. Від надання пояснень громадянка ОСОБА_4 відмовився згідно зі ст.63 Конституції України.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 вчинила недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 ) участі не приймав. Про дату, час та місце розгляду справи особа була повідомлена шляхом виставлення інформації про час та місце судового засідання на сайті Малиновського районного суду м. Одеси, оскільки, на теперішній час, місцезнаходження особи невідоме. Клопотань про відкладення або заперечень до протоколу, до суду не надходило.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі суд вважає ОСОБА_1 ) таким, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі.

Представник Одеської митниці Держмитслужби у суді подання підтримав та вважав, що вина ОСОБА_1 доведена повністю матеріалами справи, і тому необхідно притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України.

Вислухавши думку представника митниці та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що особа, стосовно якої складено протокол, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та її дії кваліфікує за ч. 3 ст. 471 МК України за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 365 МК України встановлено, що громадяни, за умови дотримання вимог Митного кодексу України та інших актів законодавства України, можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Згідно ч. 2 даної статті переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 цього Закону.

ФЕНОБАРБІТАЛ віднесена до переліку наркотичних засобів та психотропних речовин і прекурсорів затвердженого ПКМУ від 06.05.2000 р. №770 Таблиці № ІІI Списку №2, «Психотропні речовини, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю».

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 вчинила недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення через митний кордон України вищевказаних медичних препаратів ОСОБА_4 співробітникам митного органу не надала.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0181/50000/24 від 12.02.2024, поясненнями ОСОБА_4 від 12.02.2024, описом вилучених предметів, довідкою ТОВ «Експоцентр Одеса» від 03.04.2024 №0173-inf про ціну та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження нових правопорушень та виховання особи в дусі додержання Законів України буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу та конфіскації на користь держави товару, вилученого за протоколом про порушення митних правил №0181/50000/24 від 12.02.2024.

Керуючись ст. ст. 27, 33, 252, 280, 283, 284 КпАП України, ст. ст. 471, 527-529 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0181/50000/24 від 12.02.2024 року, - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Сергій Черевко