КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5582/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зінченка Павла Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 909964 від 13 серпня 2024 року - 13 серпня 2024 року о 12 год. 49 хв., у Київській області, Білоцерківському районі, с. Трушки, вул Центральна, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимогип. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Зінченко П.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що поза увагою суду першої інстанції лишився факт безпідставної зупинки (незаконної) зупинки ОСОБА_1 патрульними поліції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував також тим, що в порушення вимог законодавства, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що дає можливість мати сумніви щодо самої події правопорушення.

Також адвокат Зінченко П.Л. зазначав, що сам по собі факт відмови апелянта пройти медичний огляд не є підставою для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи апеляційної скарги обгрунтовані і тим, що Перелік закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації № 667-Адм від 08.07.2020 року не містить у собі такого медичного закладу, як «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», зазначеного поліцейськими у направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, долученого до протоколу.

Також зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи не обгрунтовано мотивів відхилення аргументів сторони захисту щодо наявності уповноважених медичних закладів значно ближчих по відстані від місця зупинки.

Доводи апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Зінченко П.Л. обгрунтовує тим, що апелянт не відмовлявся проходити медичний огляд, проте вказані обставини не зафіксовані належним чином на відео, що долучено до протоколу, яке, до того ж, було записано на невідомий пристрій та не підписано поліцейськими ЕЦП, а відтак такий відеозапис не може вважатись належним доказом у даній справі.

Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не було роз`яснено права, зокрема право надання правової допомоги.

Адвокат Зінченко П.Л. та Верещагін Р.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 909964 від 13 серпня 2024 року, з якого вбачається, що 12 год. 49 хв. у Київській області, Білоцерківському районі, с. Трушки, вул Центральна, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2024 року, із якого вбачається, що поліцейськими виявлені такі ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився, до медичного закладу не доставлявся (а.с. 2);

- у акті огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що було виявлено такі ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився (а.с. 4);

- у поясненнях ОСОБА_1 від 13.08.2024 року, які написано та підписано останнім, та відповідно до яких особа, яка притягається до відповідальності, зазначає, що був зупинений працівниками патрульної поліції за керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим паском безпеки. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відпочиваючи вдома, вжив канабіс, відтак знаючи, що канабіс тримається декілька діб, останній визнає свою помилку (а.с. 5);

- у розписці ОСОБА_2 про те, що він підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 та факт зобов`язання доставити транспортний засіб за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6);

- у рапорті рядового поліції взводу 2 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Віри Охріменко від 13.08.2024 року, згідно якого під час вільного патрулювання у с. Трушки Білоцерківського району, було зупинено транспортний засіб «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, відтак водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога у встановленому законодавством порядку, на що водій категорично відмовився. При спілкуванні повідомив, що вживав канабіс. Подія фіксувалась на б/к Motorola 477430, 477079, відео з телефону Redmi8 (а.с. 8);

- на відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції №477430, 477079, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи. З якого зокрема вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , підставою зупинки транспортного засобу, як повідомив працівник поліції, та з чим погодився ОСОБА_1 , стало порушення ПДР України, а саме керування транспортним засобом без пристебнутого паска безпеки. У ході розмови у працівників поліції виникли підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, але на неодноразову вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я водій відмовився. Крім того, на відеозаписі зафіксована подія передачі транспортного засобу під розписку іншій особі для доставки за адресою (а.с. 9).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Виявлені працівниками поліції 13.08.2024 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п.п. 1-3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 13.08.2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Так, з відеофайлу вбачається, що патрульний поліції неодноразово пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній висловлює відмову.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою суду першої інстанції лишився факт безпідставної зупинки (незаконної) зупинки ОСОБА_1 патрульними поліції, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю доказів, які містяться у матеріалах справи.

Так, як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з бодікамер, патрульні поліції повідомили ОСОБА_1 , що зупинка була здійснена на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме за порушення ПДР України, оскільки водій керував автомобілем без пристебнутого паска безпеки, з чим останній погодився та аналогічно зазначив про це у своїх поясненнях.

Посилання адвоката Зінченка П.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на наявність рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року, яким скасовано постанову від 13.08.2024 серія ЕНА № 2822540 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення, є необгрунтованим з тих підстав, що такі обставини не мають будь-якого відношення щодо оскаржуваної постанови та події адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог законодавства, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що дає можливість мати сумніви щодо самої події правопорушення, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки у матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_2 про те, що він підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 та факт зобов`язання доставити транспортний засіб за адресою: АДРЕСА_1. Факт складання розписки зафіксований на бодікамеру, відеозапис із якої долучений до матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі факт відмови апелянта пройти медичний огляд не є підставою для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки відмова ОСОБА_1 від огляду в установленому законом порядку є порушенням приписів п. 2.5 ПДР України, яким покладений обов`язок на вимогу на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, відтак містить у собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували водію поїхати на огляд на стан наркотичного сп`яніння до лікаря-нарколога та роз`яснювали останньому наслідки відмови від проходження такого огляду, на що ОСОБА_1 без будь-якого тиску відмовлявся та вказував, що вживав канабіс за декілька днів до зупинки і розуміє, якими будуть результати огляду. Про вживання наркотичних речовин водій зазначив і у своїх поясненнях.

Доводи апеляційної скарги про те, що Перелік закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації № 667-Адм від 08.07.2020 року не містить у собі такого медичного закладу, як «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», зазначеного поліцейськими у направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, долученого до протоколу, суд апеляційної інстанції відхиляє як формальні, оскільки орфографічні помилки чи описки в назві медичного закладу в направленні не спростовують вчинення адміністративного правопорушення, не виправдовують дії ОСОБА_1 та носять суто технічний характер і ніяк не впливають на суть звинувачення у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, адже такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя, зокрема, невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості.

При цьому, Комунальне некомерційне підприємство Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» входить до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації № 875-Адм від 12.07.2023 року, відтак об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду апеляційної інстанції не має.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при розгляді справи не обгрунтовано мотивів відхилення аргументів сторони захисту щодо наявності уповноважених медичних закладів значно ближчих по відстані від місця зупинки, то суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається із наданого до матеріалів справи відеозапису, патрульні поліції повідомили водію, що ближчі заклади охорони здоров`я на момент зупинки не приймали на огляд на стан сп`яніння.

Вказані обставини не є тими істотними порушеннями вимог закону, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що про наявність в його діях ознак даного правопорушення вказує сукупність вище наведених доказів. Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, роз`яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Зінченка П.Л. про те, що апелянт не відмовлявся проходити медичний огляд, проте вказані обставини не зафіксовані належним чином на відео, що долучено до протоколу, яке, до того ж, було записано на невідомий пристрій та не підписано поліцейськими ЕЦП, а відтак такий відеозапис не може вважатись належним доказом у даній справі, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки факт неодноразової відмови від проходження огляду підтверджується долученим до протоколу відеозаписом із бодікамер патрульних поліції.

Скеровані до суду відеоматеріали стосуються фіксації перебігу подій за участі ОСОБА_1 , а саме підтвердження ним факту керування автомобілем, відмовою на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я без жодного тиску та примусу. Патрульні поліції наголошували водію про те, що сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, на відео зафіксована процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення у встановленому законом порядку та ознайомлення з ним ОСОБА_1 ..

Крім того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено підписання електронним цифровим підписом електронних доказів, а тому об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду апеляційної інстанції не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не було роз`яснено права, зокрема право надання правової допомоги, суд апеляційної інстанції відхиляє, як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності останнім, оскільки як вбачається із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису, патрульні поліції двічі роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тим більше, поліцейські наголошували на можливості водія звернутись за юридичною допомогою та пропонували зателефонувати в центр з надання безоплатної правничої допомоги, на що ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи, що має знайомого адвоката.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Зінченка Павла Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Зінченка Павла Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «06» грудня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко