ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 630/1145/23 Головуючий 1 інстанції: Зінченко О.В.
Провадження №: 33/818/390/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при стажерові секретаря Крючці О.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Суслова В.Ю., без участі потерпілої ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Люботинського міського суду Харківської області від 14.12.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 255 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20.10.2023 о 19 год. 30 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичним насильством, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 що вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на теперішній час він проживає окремо від колишньої дружини, однак за місцем проживання по АДРЕСА_1 , залишилась його собака, яку він 20.10.2023 прийшов погодувати, зіткнувся із ОСОБА_2 , з якою він почав розмовляти, вмовляв відновити родину. ОСОБА_2 відмовлялась, відповідала агресивно, нецензурно, викликала поліцію.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються витягом з бази даних АРМОР, який містить інформацію про виклик ОСОБА_2 поліції в квітні 2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556985, а також свідченнями потерпілої ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Люботинського міського суду м. Харкова від 14.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №630/1145/23, скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги вказує, що не вчиняв насильства відносно ОСОБА_2 .. Крім того, не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а просто прийшов до будинку, де зареєєстрований.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник Суслов В.Ю. просили про задоволення апеляційної скарги та про скасування постанови судді Люботинського міського суду Харківської області від 14.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №630/1145/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 не заперечувала про розгляд справи без її участі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши доводи захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи правопорушника ОСОБА_1 , його захисника Суслова В.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

На думку суду першої інстанції, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, крім протоколу підтверджується наступними доказами, наявними у матеріалах справи: витягом з бази даних АРМОР, який містить інформацію про виклик ОСОБА_2 поліції в квітні 2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556985, а також свідченнями потерпілої ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що давно проживає окремо від потерпілої ОСОБА_2 , не застосовував до неї насильства. На території будинку ОСОБА_1 мав повне право знаходитись, оскільки був там зареєстрований і там перебували всі його особисті речі.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що намагався покращити сімейні стосунки, але після невдалої спроби майже не має контаків із ОСОБА_2 .

Згідно з вимогами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тому, апеляційний суд вважає, що надані в судовому засіданні пояснення в сукупності з матеріалами справи свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, оскільки судом апеляційної інстанції не виявлено дій ОСОБА_1 , які могли б завдати потерпілій фізичних чи психологічних страждань.

За такого, апеляційний суд дійшов висновку, що викладені вище обставини, дають підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку відповідно до вимог ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Люботинського міського суду Харківської області від 14.12.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, - в частині накладення штрафу у розмірі 255 (двохсот п`ятидесяти п`яти) гривень - змінити.

Апеляційну скаргу правопорушника задовольнити частково.

На підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити правопорушника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, яке оголосити йому в даному судовому засіданні.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило