Справа № 147/1550/24
Провадження № 3/147/657/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшов вищевказаний адміністративний матеріал.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №184459 від 29.11.2024 вбачається, що 29.11.2024 о 07 год. 30 хв. на дорозі, яка сполучає с.Савинці та с.Капустяни, водій автомобіля Nissan Juke, д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого було здійснено наїзд на тварину, чим порушено вимоги п. 12.1 ПДР України. Автомобіль отримав механічні ушкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Травмованих немає.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Зазначила, що їхала на автомобілі приблизно зі швидкість 80 км/год., був густий туман. Зненацька на проїжджу частину дороги вискочило дві косулі. Побачивши тварину вона одразу застосувала екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення з твариною їй не вдалося, в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб (тріщина в лівій частині переднього бампера). Після чого ОСОБА_1 зателефонувала у поліцію, повідомила про подію та дочекалася приїзду поліцейських на місці ДТП. Зазначила, що подія сталася несподівано, тварину вона помітила уже на проїжджій частині за кілька метрів перед автомобілем. Будь-яких попереджувальних знаків про можливу появу диких тварин на даній ділянці автомобільної дороги не бачила. Просила закрити провадження у справі відносно неї. Означила, що працівників поліції викликала з метою фіксації пошкодження та подальшого відшкодування страховою компанією.

Судом вживалися заходи для виклику інспектора, який складав протокол ОСОБА_2 , однак останній на виклик не прибув, будь-яких клопотань не заявляв.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов вказаних нижче висновків.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП України встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються у відповідності до положень ст. 251 КУпАП на основі доказів, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Згідно із п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України, який є похідним від п. 12.1 ПДР, встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З вищевикладеного слідує, що під час руху транспортного засобу водій, при виборі швидкості руху в дозволених межах завжди повинен враховувати, зокрема, дорожню обстановку. У той же час при зміні дорожньої обстановки, наприклад, внаслідок виникнення перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, водій транспортного засобу повинен належним чином відреагувати на зміну дорожньої обстановки шляхом зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду виниклої перешкоди.

Таким чином, дорожня обстановка і об`єктивна спроможність відреагувати на її зміну, є визначальним фактором щодо вибору швидкості руху транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу, що аналіз положень п.12.1, 12.3 ПДР свідчить про те, що їх вимоги поширюються лише на ті випадки, коли під час руху транспортного засобу виникає перешкода, яку водій об`єктивно спроможний виявити. Тому у разі виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно не міг виявити, або навіть якщо і міг виявити, але з технічних причин не був спроможний зупинитися або здійснити об`їзд такої перешкоди, то не допускається кваліфікація такої ситуації як неврахування водієм дорожньої обстановки, а відповідно як порушення вимог правил дорожнього руху.

Відповідно до абз. 39 п.1.10 ПДР дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Отже, дорожня обстановка, яку водій враховує при виборі швидкості руху транспортного засобу та при різкій зміні якої водій зобов`язаний зменшити швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду виниклої перешкоди, визначається певною сукупністю факторів, серед яких, зокрема, вбачається наявність перешкод на ділянці дороги чи інші обставини, які можуть створювати небезпеку для учасників дорожнього руху та потребувати від останніх додаткової уважності, пильності та зменшення швидкості руху.

Окрім того, одним із важливих факторів, який характеризує дорожню обстановку є рівень організації дорожнього руху, зокрема, наявність відповідних дорожніх знаків, за допомогою яких, серед іншого, здійснюється регулювання дорожнього руху (п. 8.1 ПДР), зокрема, попереджувальних знаків.

Попереджувальні знаки інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду (пп. «а» п. 8.4 ПДР).

Одним з попереджувальних знаків відповідно до п. 1.36 глави 1 розділу 33 ПДР є знак «Дикі тварини», що попереджає учасників дорожнього руху про ділянку дороги, на якій можлива поява диких тварин.

Як слідує зі змісту п. 1.40 глави 1 розділу 33 ПДР, такий дорожній знак установлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знаки встановлюються і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1.

Виходячи з наведених вище положень ПДР, ділянка дороги, на якій можлива раптова зміна дорожньої обстановки внаслідок появи на дорозі диких тварин, повинна належним чином позначатися знаком 1.36, який встановлюється у відповідному місці відповідно до вимог чинного законодавства.

У такому випадку нехтування водієм транспортного засобу вимог зазначеного дорожнього знаку може свідчити про неврахування ним можливості раптової зміни дорожньої обстановки, а відповідно і свідчити про порушення ним вимог ПДР.

І навпаки відсутність такого знаку не покладає на водія транспортного засобу додаткового обов`язку щодо уважності у зв`язку з можливою раптовою появою на дорозі дикої тварини, оскільки така обставина не характеризується тим ступенем передбачуваності, внаслідок чого її можна було б враховувати кожного разу під час руху транспортним засобом.

За відсутності відповідного попереджувального знаку саме по собі зіткнення транспортного засобу з дикою твариною, яка досить швидко рухається, причому рухається не передбачувано, не може бути свідченням того, що водій невірно обрав швидкість руху чи проявив недостатню уважність при стеженні за дорожньою обстановкою.

Наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується наявність на ділянці дороги, де сталося ДТП, встановленого знаку 1.36 «Дикі тварини», що попереджав би про можливу появу на дорозі диких тварин.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів, які б переконливо свідчили про порушення ОСОБА_1 норм п. 12.1 ПДР, зокрема те, що вона: не дотрималася безпечної швидкості руху в установлених межах; була неуважною, не врахувала дорожньої обстановки, яку мала би врахувати, проявивши належну уважність та обережність; об`єктивно була спроможна виявити перешкоду на дорозі у виді дикої тварини та була спроможна з технічної точки зору уникнути зіткнення (зупинитися або здійснити об`їзд такої перешкоди).

Натомість, наявні у справі докази, а саме: схема місця ДТП від 29.11.2024, результати тестування на приладі Drager Alcotest 6820 на визначення стану алкогольного сп`яніння від 29.11.2024, результат якого становить 0,00 проміле, надані у судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у їх сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_1 рухалася на автомобілі з допустимою швидкістю поза населеним пунктом, косуля раптово вискочила на проїжджу частину дороги безпосередньо перед самим автомобілем, водій негайно вжила заходів для зменшення швидкості (гальмування), однак не змогла уникнути зіткнення.

Відтак немає достатніх підстав для твердження про те, що ОСОБА_1 допустила порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною третьою статті 62 Конституції України закріплено принцип, згідно з яким обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наведений принцип також повною мірою застосовний до проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 247 252, 283-285, 294 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.А. Натальчук