ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/3187/21 Номер провадження 33/814/125/24Головуючий у 1-й інстанції Гуменний З.І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лапка В.П., котрий діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Відповідно до постанови судді, 02 липня 2021 року, о 15.00 год. ОСОБА_1 біля буд. № 1-А по вул. Підгірній, м. Чугуїв, Харківської області, керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №254268 від 02.07.2021.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Лапко В.П., котрий діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що справа була розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , чим допустив порушення прав останнього.

Вказує про визнання неналежним доказом протокол про адміністративне правопорушення, серія ААБ №254268 у зв`язку з тим, що даний протокол складено неохайно, зміст якого неможливо вільно читати та досліджувати як належний доказ.

Посилається на недоведеність доказами, що надані до протоколу факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 02 липня о 15.00 годині.

Зауважує, що акт на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить ні дати його складання, ні часу складання, ні вказання на найменування самого технічного засобу яким проводився огляд.

Вказує, що підпис особи, що притягнута до відповідальності ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та його пояснення не мають жодного доказового значення, оскільки він був введений в оману стосовно події, яка викладена у протоколі, а також здійснена під психологічним тиском.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надсилали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується, зібраними та дослідженими доказами, а саме: - відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №254268 від 02 липня 2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КЗ Чугуївська ЦРЛ ім.Короленка, у якому зазначено, що огляд не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Огляд не проведений у зв`язку із відмовою від його проходження.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest на вимогу працівника поліції та у медичному закладі.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суперечать фактичним обставинам справи і не можуть прийматися до уваги.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з приводу того, що він не керував транспортним засобом, є необґрунтованими.

Крім того із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом автомобіля та не заперечував факту керування транспортним засобом.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_1 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

Більше того, згідно рапорту працівника поліції ОСОБА_2 вбачається, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме п.9.5 ПДР, подав звуковий сигнал без необхідності, за що складено постанову серії БАВ№405431 за ст. 125 КУпАП.

На відеозапису долученого до матеріалів справи зафіксований рух транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Більше того, в ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 інших сторонніх осіб не виявлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем транспортним засобом, є безпідставними та спростовуються дослідженими та правильно оціненими доказами. Такі показання свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційна інстанція також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.08.2000 року внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.9), а тому повинен знати в тому числі й наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на законну вимогу працівників поліції.

Більше того, ОСОБА_1 особисто у своїх письмових поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення серії зазначив, що випив пиво, їхав додому.

Складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №254268 від 02 липня 2021 року в цілому відповідає вимогам, викладеним у ст.256 КУпАП, оформлений компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Посилання апелянта на те, що заповнення протоколу є нерозбірливим та неохайним, що свідчить про некомпетентність посадової особи, котра складала вказаний протокол, неповагу працівника поліції до суду та учасників дорожнього руху, є виключно суб`єктивною думкою апелянта та не відповідає дійсності.

Наведені вище матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення, а тому твердження апелянта про те, що в протоколі про визнання своєї вини зазначено під тиском працівників патрульної поліції апеляційний суд оцінює критично.

Відсутність в акті на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів дати та часу його складання, та відсутність посилання на найменування самого технічного засобу, яким мав проводився огляд не впливають на правдивість та достовірність фактичних обстави, які не заперечуються самим ОСОБА_1 , який відмовився від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лапка В.П., котрий діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко