Справа № 132/3553/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.11.2024 м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Калинівка заяву судді Калинівського районного суду Вінницької області Карнауха Н.П. про самовідвід від участі в розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення за № 132/3553/24, відносно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2024 року з БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП НП України надійшли матеріали справи № 132/3553/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024, головуючим по справі № 132/3553/24, було обрано суддю Калинівського районного суду Вінницької області Карнауха Н.П.

12 листопада 2024 року суддя Карнаух Н.П. заявив про самовідвід від участі у розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Заява про самовідвід мотивована тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені відносно ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , яка працює у Калинівському районному суді Вінницької області на посаді секретаря суду та згідно зі своїми посадовими обов`язками веде діловодство цього суду щодо цивільного судочинства, у тому числі щодо розподілу справ між суддями. У зв`язку із наявністю у нього професійних зв`язків з цим працівником суду, вважає, що у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості під час розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому з метою забезпечення права на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даних матеріалів про адміністративне правопорушення, суддя Карнаух Н.П. заявляє про самовідвід у його розгляді.

Вивчивши заяву та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Нормами чинного КУпАП не врегульовані питання відводу (самовідводу) судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального та керується ст. ст. 75-81 КПК України.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні /процесуальні норми за аналогією.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про самовідвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Для самовідводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Водночас наведені у заяві обставини, а саме перебування судді у робочих відносинах із ОСОБА_2 не може розцінюватись як достатнє обґрунтування особистої заінтересованості судді в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Посада секретаря суду, яку займає ОСОБА_2 , не входить до складу суду, не має повноважень щодо вирішення тих чи інших питань, а лише полягає у веденні діловодства суду, в даному випадку щодо цивільного судочинства, тому така обставина не може сама по собі впливати на незалежність, безсторонність та неупередженість суду.

За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно та справедливо.

Отже, презумпція особистої безсторонності судді діє доти, доки не доведено протилежне. Тобто, суддя має заявити самовідвід від участі в процесі, якщо його неупередженість може бути обґрунтовано поставлена під сумнів.

Застосувавши при вирішенні питання щодо безсторонності судді таку загальну засаду кримінального провадження як «верховенство права» у контексті розуміння його ЄСПЛ, суд дійшов висновку, що наведені суддею Карнаухом Н.П. обставини самі по собі не викликають сумнівів у неупередженості головуючого при вирішенні справи, оскільки доказів упередженості судді, які б викликали сумніви у стороннього спостерігача, у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не надано і судом не встановлено.

Тому наведені суддею Карнаухом Н.П. обставини самі по собі не викликають сумнівів у неупередженості при вирішенні справи та в ході розгляду самовідводу судді не встановлено наявності підстав для самовідводу, визначених у ст.75 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 283 КУпАП, ст. 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Калинівського районного суду Вінницької області Карнауха Н.П. про самовідвід від участі в розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення за № 132/3553/24, відносно ОСОБА_1 , - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.В. Павленко