П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, посвідчення офіцера НОМЕР_1 , начальника відділу зберігання пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №11 від 09 листопада 2023 року: ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , займаючи посаду начальника відділу зберігання пального та мастильних матеріалів, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 224 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, «Інструкції з порядку приймання нафтопродуктів залізничним транспортом», затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2022, о 20 год. 00 хв. 02.11.2023 перебуваючи на технічній території військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у невиконанні свої службових обов`язків, в порушення графіку робіт, який вказаний у наряді-допуску №124, затверджений начальником військової частини НОМЕР_2 , допустив проведення робіт у невстановлений час, а саме після 17 години та не здійснив належний контроль за виконанням підлеглим військовослужбовцем штаб-сержантом ОСОБА_2 вимог Інструкції та заходів безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, в результаті чого останній 02.11.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного обстеження №489 від 02.11.2023, проводив виконання робіт з підвищеною небезпекою на цистерні, в результаті чого не втримавши рівновагу, впав із вказаної цистерни. За наслідками падіння, штаб-сержант ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань суду не надавав.

В матеріалах справи наявні заява ОСОБА_1 , в якій останній просив проводити розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП відносно нього, без його участі.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, суддя також звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №11 від 09 листопада 2023 року, копію доповіді про подію №896/1289 від 02.11.2023, копію повідомлення про нещасний випадок, довідку №50/4892, копію інструкції з порядку приймання нафтопродуктів залізничним транспортом, копію наказу №336 від 02.11.2023, копію наряду-допуску №124 від 02.11.2023, копію витягу з наказу №33-РС від 08.11.2021, копію журналу розпоряджень, копію журналу обліку проведених заходів з особовим складом військової частини НОМЕР_2 , копії списків, копії відомостей, копію журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, копію інструктажу з заходів безпеки від 02.11.2023, копію журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від 02.11.2023, копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №489 від 02.11.2023, екстрене повідомлення про звернення потерпілого від нещасного випадку, копію посвідчення офіцера, витяг з наказу №248 від 26.10.2020, обов`язки начальника відділу зберігання пального та мастильних матеріалів, медичну характеристику, службові характеристики, обов`язки техніка відділу зберігання пального та мастильних матеріалів, медичну характеристику, витяг з наказу №50 від 03.03.2022, медичну характеристику, письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.11.2023, письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.11.2023, письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.11.2023, письмові пояснення ОСОБА_4 від 07.11.2023, заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 172-15 КУпАП визначають, що недбале ставлення військової службової особи до військової служби - тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 та іншими, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено та станом на дату вчинення інкримінованого правопорушення воєнний стан (особливий період) в Україні тривав.

Суддя встановив, що 02.11.2023 о 20 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , займаючи посаду начальника відділу зберігання пального та мастильних матеріалів, в порушення вимог ст.ст.11, 16, 224 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, «Інструкції з порядку приймання нафтопродуктів залізничним транспортом», затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2022, внаслідок чого о 20 год. 00 хв. 02.11.2023 перебуваючи на технічній території військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у невиконанні свої службових обов`язків, в порушення графіку робіт, який вказаний у наряді-допуску №124, затверджений начальником військової частини НОМЕР_2 , допустив проведення робіт у невстановлений час, а саме після 17 години та не здійснив належний контроль за виконанням підлеглим військовослужбовцем штаб-сержантом ОСОБА_2 вимог Інструкції та заходів безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, в результаті чого останній 02.11.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного обстеження №489 від 02.11.2023, проводив виконання робіт з підвищеною небезпекою на цистерні, в результаті чого не втримавши рівновагу, впав із вказаної цистерни та за наслідками падіння, штаб-сержант ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

За встановлених обставин, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 встановлена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, характеристику з місця служби, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів та звільнити його від сплати судового збору на підставі п.12 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 172-15, 268, 283, 284, 285 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ