ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/29/24

3/609/86/2024

13 лютого 2024 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 541062 від 09 січня 2024 року, гр. ОСОБА_1 09.12.2023р., в період часу з 15.45 год. по 20.30 год. ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання своєї дочки гр. ОСОБА_2 2007 р.н., в наслідок чого остання стала об`єктом розшуку працівниками поліції, як безвісно зникла особа, чим порушила ст. 150 Сімейного Кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП, - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча належно сповіщалася про час і місце розгляду справи, підтвердженням чого є її підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщалася про час і місце розгляду справи, не подала письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, відповідно до наданих письмових пояснень, у протоколі про адміністративне правопорушення, просила справу розглядати у її відсутності, до суду не з`явилася, така її поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.

Суддя бере до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП підтвердженням чого є її підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст.268 КУпАП.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.184 КУпАП за наступними підставами.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Положення ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 541062 від 09.01.2024р., ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає в ухиленні батьків або осіб які їх замінюють від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктом зазначеного правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 09.12.2023р., в період часу з 15.45 год. по 20.30 год. ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання своєї дочки гр. ОСОБА_2 2007 р.н., в наслідок чого остання стала об`єктом розшуку працівниками поліції, як безвісно зникла особа. Однак під час складання вказаного протоколу суб`єктом владних повноважень, не в повному обсязі розкрито об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, з його змісту незрозуміло, в чому саме полягало неналежне виконання останньою батьківських обов`язків та чи є між неналежним вихованням дитини та наслідками причинний зв`язок.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст.12 Закону України ''Про охорону дитинства'', батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків.

Таким чином у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена без урахування суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 09.12.2023р., близько 20.33 год. здійснила дзвінок в поліцію, оскільки її донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2023р., поїхала в м. Шумськ на день народження до своєї подруги та протягом декількох годин не телефонувала до матері.

Суд зауважує, що такі дії ОСОБА_1 не можуть свідчити про ухилення від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_1 , зателефонувавши на лінію 102, проявила батьківську турботу, оскільки не маючи, протягом тривалого часу, зв`язку із дочкою переживала за неї.

Інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки в них відсутні докази, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством обов`язків відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

Аналізуючи докази у їх сукупності, оцінюючи надані суду матеріали, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що вказані вище відомості підтверджують ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КК України.

Керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Суддя: М. В. Харлан