ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6563/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 1224, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

09.09.2024 о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині на перехресті вул. Завальна з вул. Ващенка, 1 у м. Києві, порушуючи вимоги п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, залишив місце пригоди.

Враховуючи той факт, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містяться у різних судових справах, однак надійшли до суду одночасно та стосуються однієї події, вважаю за необхідне об`єднати ці матеріали та розглянути їх в одному провадженні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав частково. Зазначив, що при роз`їзді з автомобілем "Пежо" автомобілі зачепились дзеркалами. Оскільки він вважав, що у зіткненні винен водій "Пежо", а дзеркало на його автомобілі вже було пошкоджено до цієї дорожньо-транспортної пригоди, він вирішив не зупинятися після зіткнення, оскільки поспішав та при цьому вважав, що діями водія "Пежо" йому спричинені незначні збитки.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортного засобу та відомості про його пошкодження; відомостями, що містяться у письмових поясненнях потерпілого, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суддя критично відноситься до доводів ОСОБА_1 щодо винуватості у ДТП водія автомобіля «Пежо» ОСОБА_2 , адже зазначене не підтверджується жодними доказами.

Окрім того, суддя зауважує, що незалежно від наявності чи вісутності вини у спричиненні ДТП, водій, відповідно до вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Натомість, ОСОБА_1 , після зіткнення атомобілів не зупинив свій транспортний засіб та залишив місце пригоди, що підтвердив у судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суддя, відповідно до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Виходячи із диспозиції ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 122-4 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При вирішенні питання про стягнення з правопорушника судового збору, судом було встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З урахуванням викладеного, особа звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 122-4, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

УХВАЛИЛА:

Справи № 753/18677/24 та № 753/18676/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 1224, 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти № 753/18677/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень у дохід держави.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Р. В. Котенко