Справа № 282/712/24
Провадження № 3/282/376/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., за участю захисника Кінзерської Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм в ШБУ-19 м.Житомир, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року о 15 годині 20 хвилин на 12 кв. автодороги Любар Печанівка в Житомирському районі, гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автобусом БОГДАН А09202 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810», результат 0,60 проміле, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 10.07.2024 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення не визнав та пояснив, що у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час та день він особисто не керував автобусом, а ним керував ОСОБА_2 . Також додав, що автобус стояв, а у нього в`їхав інший автомобіль, тобто сталася ДТП. На місце події прибули працівники поліції, опитали щодо обставин ДТП, після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на що він погодився та пройшов його на місці події, оскільки вважав, що не підлягає відповідальності так як не керував транспортним засобом.

Захисник Кінзерська Н.В. в судовому засіданні просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з мотивів викладених нею у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення від 24.06 та 25.07.2024, що містяться у матеріалах справи.

Інспектор СРПП ВП №1 Житомирського РУП Ткачук Р.О. в судовому засіданні 25.07.2024 пояснив, що у вказаний у протоколі про адмінправопорушення день, під час перебування на чергуванні, на планшет було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце на автодорозі Любар Печанівка Житомирського району. Він разом із колегами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибули на місце події. Там було встановлено, що інший водій допустив зіткнення із автобусом, водієм якого був ОСОБА_1 , який здійснив зупинку з порушенням ПДР. На місці ДТП ними було проведено відповідні заміри та проведено огляд на стан сп`яніння водіїв учасників ДТП. Тоді ОСОБА_1 вказав, що він є водієм автобуса та добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння, що було зроблено в подальшому. За результатами тесту, зробленого за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер 6810» у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Після цього, водію було роз`яснено його права та обов`язки і складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Поліцейський СРПП ВП №1 Житомирського РУП Яхимович В.В. в судовому засіданні 30.07.2024 пояснив, що на початку червня, точної дати він не пам`ятає, під час перебування на чергуванні, на планшет було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце на автодорозі Любар Печанівка Житомирського району. На місці події було встановлено, що водій "буса" допустив зіткнення із автобусом, водієм якого був ОСОБА_1 , який здійснив зупинку з порушенням ПДР. Тоді він складав схему ДТП та відбирав пояснення у одного з водіїв ОСОБА_1 , який вказував, що саме він керував автобусом, а також вказував на те, що напередодні ввечері вживав спиртне. Інших водіїв автобуса на місці події не було. Прилад Драгер був чинний.

Поліцейський СРПП ВП №1 Житомирського РУП ОСОБА_4 в судовому засіданні 30.07.2024 пояснив, що у вказаний у протоколі про адмінправопорушення день, під час перебування на чергуванні, на планшет було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце на автодорозі Любар Печанівка Житомирського району. По приїзду на місце події було встановлено, що водій буса допустив зіткнення з автобусом, який був припаркований на смузі зустрічного руху. Водієм автобуса виявився ОСОБА_1 , який на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого у нього виявлено стан сп`яніння. Тоді він пояснював, що вживав спиртне напередодні. Будь-яких зауважень щодо результатів огляду не висловлював, а навпаки намагався "вирішити питання іншим шляхом". на місці події шляховий лист про те, що є два водія їм ніхто не показував та не надавав. на приладі Драгер повірка є дійсною до листопада 2024 року і за її дійсність відповідає начальник СРПП. ОСОБА_1 повідоляв йому, що вони пообідали і він від`їхав автобусом на те місце де сталось ДТП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, працівників поліції, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, працівників поліції, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, його вина підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №661538 від 03.06.2024 року; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з приладу DRAGER Alcotest 6810 №861 від 03.06.2024 року, згідно яких за результатами огляду ОСОБА_1 встановлено факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містяться на диску та приєднані до матеріалів справи, якими встановлено, що вони відображають повний перебіг подій оформлення адміністративних матеріалів, на них зафіксовано особу ОСОБА_1 , який продув у спеціальний технічний засіб, при цьому пояснив, що вживав спиртне вчора. При складанні адміністративного протоколу працівником поліції ОСОБА_1 запитує, "скільки це буде коштувати і хто це може вирішити" у відповідь на що від працівника поліції було роз`яснено, що це є наданням неправомірної вигоди, за що передбачено кримінальну відповідальність. Також факт керування автобусом ОСОБА_1 підтверджується його письмовими поясненнями, відібраними на місці події (а.с.12).

При прийнятті рішення по даній справі суд керується наступним.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а також водії транспортних засобів - учасники дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі (п.9 вказаного порядку).

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Згідно пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в т.ч. за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №661538 від 03.06.2024 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.ст.254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Він за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений, відповідно до ст.255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Згідно абзацу 2 пункту 5 Інструкції № 1395 складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені зокрема, ст.130 КУпАП, покладається на поліцейських.

Отже, як зазначалось раніше, протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку складений поліцейським СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області старшим сержантом поліції Дубиною О.М., тобто уповноваженою на складання таких протоколів посадовою особою.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також не заслуговують на увагу, як помилкові, доводи сторони захисту про те, що наданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не є належним доказом, оскільки здійснений з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на те, що він не є безперервним.

Тлумачення положень ч.2 ст.266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч.1 ст.130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Так, відсутність безперервності наданого запису, спростовуються тим, що відеофайли, що містяться на наданому доказі (двд-диску), кожен, починається в одному файлі, після чого продовжується у іншому з того ж самого часу, що на думку суду суттєво на суть вчиненого правопорушення не впливає.

Наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Тому суд вважає наданий диск в частині фіксації на ньому відеозапису який зафіксований у декількох відео файлах - належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданому працівниками поліції.

За таких обставин, дії поліцейських щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відповідають положенням ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, тому твердження захисника про те, що поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 №1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №661538 від 03.06.2024 року міститься відмітка про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлена з протоколом, поставила свій підпис, та надала пояснення, про те, що вживав алкогольні напої 02.06.2024, тобто напередодні, і це також зафіксовано на відеозаписах наявних в матеріалах справи.

Та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Щодо доводів захисника про те, що у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення день та час ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а також про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено спеціальним технічним засобом, який не відповідав вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, судом до уваги не приймаються, оскільки а розцінюються судом як спосіб захисту. Крім того, як зазначалось вище факт керування автобусом підтверджує й сам ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 03.06.2024 року.

Отже, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищенаведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі, що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а тому вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються обставини вчинення адміністративного правопорушення, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, особу винного, який ігноруючи вимоги законодавства та наражаючи себе та можливих інших учасників дорожнього руху на небезпеку, сів за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та керував ним із м.Житомир до автодороги Любар-Печанівка.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №661538 від 03.06.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 .

Законом України №1231-ІХ від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.130 КУпАП, якими посилено відповідальність за порушення, допущені вказаною нормою Закону.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП Україниу виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.9, 7, 40-1, 130 ч.1, 245, 251, 277, 280, 282, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї статті у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на р/рахунок №UA0006001, одержувач ГУК у Житомирській області/Житомирська область, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), , код доходу 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови проголошено о 10 год. 30 хв. 02.08.2024.

Суддя Вальчук В. В.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.