Справа № 159/7390/24
Провадження № 3/159/3178/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 видана 07.12.2017 органом 0701), проживає за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушень, передбачених статтею 173, 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.10.2024 приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи у громадському місці в м.Ковелі на вул.Сагайдачного, виражався нецензурною лайкою у присутності поліцейських та сторонніх осіб, чим порушував громадський порядок, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, яке згідно з протоколом серії ВАД №592800 від 25.10.2024 полягає у невиконанні особою того ж дня законної вимоги поліцейського надати посвідчення водія відповідної категорії, а також документи, що посвідчують особу і військово-облікові документи.

Керуючись приписами статті 36 КУпАП суд вважає можливим розглянути обидві справи одночасно.

В суді ОСОБА_1 провину категорично не визнав і пояснив, що 25.10.2024 зранку власним транспортним засобом привіз дружину на автостанцію в м.Ковелі, де зупинився на дві хвилини, щоб її висадити. В цей час до нього підійшли поліцейські й повідомили про порушення Правил дорожнього руху, а саме зупинку у забороненому місці. Він обурився таким вибірковим ставленням представників влади, адже поруч стояло ще кілька транспортних засобів, поводив себе можливо емоційно, не надав документів на право керування, поте не мав наміру порушувати громадський порядок. Просив провадження у справі закрити.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За матеріалами справи 25.10.2024 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ghrysler Grand Voyager» 8233ЕТ-1, здійснив зупинку на вул. Сагайдачного в м.Ковелі ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, що зафіксовано на бодікамеру. Відразу після зупинки патруль поліції повідомив особі про порушення п.15.9 Правил дорожнього руху і пред`явив вимогу надати посвідчення водія. ОСОБА_1 не погодився із діями представників влади, відреагував емоційно, документи не надав і використав нецензурну лексику.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП як дрібне хуліганство і за статтею 185 КУпАП як невиконання законних вимог поліцейського.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян або інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

При кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні уставлених правил співжиття.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №592799 від 25.10.2024 та матеріалами відеофіксації події, де зафіксовані дата, час, місце вчинення правопорушення, нецензурні висловлювання ОСОБА_1 в громадському місці у присутності сторонніх осіб та поліцейських.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, спростовує доводи особи про правомірну поведінку і відповідно виключає будь-який сумнів у доведеності винуватості особи.

Водночас надані суду матеріали дають підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 в справі 1-28/2011, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Особливість застосування статті 185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки. На таку особливість застосування статті 185 КУпАП вказав суд касаційної інстанції в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185185-2 КпАП)».

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №592800 від 25.10.2024 та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським була пред`явлена вимога надати посвідчення водія.

За своїм змістом така вимога є законною.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Проте невиконання такої вимоги тягне відповідальність, передбачену ч.1 ст.126 КУпАП (не пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані), а також надає право представнику влади застосувати передбачені статтею 260 КУпАП заходи забезпечення провадження, зокрема такі як затримання особи з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не вправі перекваліфіковувати дії особи. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Малофеєва проти Росії», рішення від 30 травня 2013 року (заява № 36673/04) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №592800 від 25.10.2024 ОСОБА_1 також ставиться у провину ненадання документів щодо військового обліку, однак на долученому до матеріалів справи відео, така вимога не зафіксована.

За таких обставин в ході судового розгляду не було встановлено всіх обов`язкових ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, наслідком чого є необхідність закрити провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

При обранні стягнення за вчинене правопорушення за ст.173 КУпАП суд враховує конкретні обставини правопорушень, особу порушника, його вік та майновий стан, і вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Штраф підлягає сплаті за такими реквізитами - Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100, Номер рахунку (IBAN) UA0003564, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371.

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами Отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк