Справа № 355/2276/23
Провадження № 3/355/95/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Суддя Баришівського районного суду Київської області Чальцева Т.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по відношенню до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №509865 вказано, що 22.12.2023 року 23:00 год. на 81-му км а/д Київ-Харків Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем з напівпричепом KRONE SDP 27 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якого був відсутній, передбачений конструкцією даного т/з задній лівий грязезахисний фартух із боризговиком. Правопорушення винено повторно протягом року 30.03.2023 року постановою серії БАД 376029 за ч. 1 ст. 121 КУпАП чим порушив вимоги п.31.47 «е» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про судове засідання належним чином.

Повноважний представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Чередніченко Наталія Вікторівна, 10.01.2024 року надала суду пояснення, в яких з не погоджується протоколом про адміністративне правопорушення та просить суд, справу про притягнення його підзахисного ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 4 КУпАП закрити за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту п. 1.10 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, надалі -ПДР, вбачається:

власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної

категорії;

причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Пунктом 31.4.7 «е» ПДР встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо у автомобіля відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених .статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь які докази як факту наявності будь-яких технічних несправностей, оскільки якість відеозапису не дає можливості встановити наявність чи відсутність заднього грязезахисного фартуха із бризговиком. Крім того, з відеозапису не вбачається біля якого саме транспортного засобу знаходяться працівники поліції, оскільки не видно номер напівпричепа, та його марку. Таким чином, твердження в протоколі про те, що ОСОБА_1 керував саме напівпричепом KRONE SDP 27 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не можливо.

Крім того, з тексту протоколу не вбачається, до якого транспортного засобу та з яким номером кріпився напівпричіп, оскільки в протоколі не вказано марку автомобіля («DAF 95 ХF 380» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що можна будло визначити лише із матеріалів справи),яким керував ОСОБА_1 , що не дає можливості ототожнити автомобіль, який зафіксований на відео з автомобілем, яким нібито керував ОСОБА_1 , що в сою чергу свідчить про те, що об`єктивна сторона даного правопорушення не визначена, оскільки не вказано марку автомобіля, до якого був прикріплений невстановлений матеріалами справи напівпричіп. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази пребування за кермом будь-якого автомобіля громадянина ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що суд не вправі змінювати самостійно фабулу обвинувачення викладену, в протоколі про адміністративне правопорушення, не можливо встановити, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року по справі №334/8508/16-а вказав, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності (п. 1.18 вказаної Постанови).

Під юридичним складом адміністративного правопорушення розуміється передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Таку сукупність ознак, формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення - одне або декілька суспільних відносин, яким спричиняється шкода певним проступком, тобто те, на що посягається, в даному випадку порушення правил ПДР п. 31.4.7 «е», однак матеріали справи не містять доказів вини водія.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду та визначено Постановою від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а, згідно з якою: «Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами».

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до вимог ст.280, 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а отже рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою (водієм) адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

З огляду на вище зазначене, з урахуванням вищевказаного, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП України

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато; а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 4 ст. 121, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Баришівського районного суду Т. В. Чальцева