Справа № 546/28/24
Провадження №3/525/90/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого механізатором у ФГ «Надія», РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

21.12.2023 близько 21 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: допустив, що його неповнолітня дочка залишила своє місце проживання (втекла з дому) 21.12.2023 близько 17 год. 30 хв. та пішла у невідомому напрямку. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 25.01.2024 та відкладено на 12.02.2024.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно положень ст. 268 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №021547 від 25.12.2023 (а.с.1), рапортом уповноваженого працівника ВП №2 (м. Полтава) ГУНП в Полтавській області від 22.12.2023 (а.с. 3), первинними поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), ОСОБА_2 ( а.с. 5), фототаблицею (а.с.10).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст. 150 СК України).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, який самостійно виховує неповнолітню дочку, до адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, дочка за місцем навчання характеризується позитивно, вказано, що батько цікавиться навчанням, відвідує батьківські збори, суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, в порядку ст. 22 КУпАП, і необхідно обмежитись усним зауваженням. При цьому суд вважає, що за вищевказаних обставин конкретного правопорушення, вказані висновки повністю відповідають принципу індивідуалізації відповідальності та є справедливими (з огляду на обставини справи) по відношенню до особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення (тобто ініційовано процедуру притягнення до адміністративної відповідальності).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 22, 23, 33, ч. 1 ст. 184, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП в порядку ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі №546/28/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол