справа № 179/1539/24
провадження № 3/179/857/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

за ч. 5 ст.126, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2024 року о 22 год. 58 хв. в с. Котовка по вул. Центральній, 22 водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1А ПДР, за що встановлена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

03.08.2024 року о 00:00 год. в с. Минівка по вул. Нестеренка, 16, водій гр. ОСОБА_1 , не маючи прав на керування транспортним засобом, керував транспортним засобом, чим порушив п. 2.1А ПДР, за що встановлена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 року об`єднані в одне провадження адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП (справа № 179/1539/24, провадження № 3/179/857/24) та за ч.5 ст. 126 КУпАП (справа № 179/1540/24, провадження № 3/179/858/24).

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, суду пояснив, що 27.07.2024 року близько о 22:58 год. в с. Котовка по вул. Центральній він рухався на автомобілі ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, а також рухався з неосвітленим заднім номерним знаком, за що був зупинений працівниками поліції. Поліцейський підійшовши відрекомендувався та назвав причину зупинки та потім попросив надати відповідні документи, на що він повідомив, що посвідчення водія не має взагалі. Свою провину визнав.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 27.07.2024 р., 03.08.2024 р. було складено протоколи у відношенні ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколів відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність також настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зі змісту п. 2.1а Правил дорожнього руху вбачається, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи, суд приходить до висновку про винність гр. ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП (справа № 179/1539/24, провадження № 3/179/857/24) та за ч.5 ст. 126 КУпАП (справа № 179/1540/24, провадження № 3/179/858/24), що підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104848 від 27.07.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, серії ЕПР1 № 107353 від 03.08.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 ;

- постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2697229 від 27.07.2024 р. та серії ЕНА № 2748365 від 03.08.2024 р.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126, ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії,порушив вимоги п.2.1а ПДР України.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищезазначеного, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.5 ст. 126, ч.5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення:

- за ст. 126 ч.5 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні підтверджуючи документи про власність ОСОБА_1 транспортним засобом;

- за ст. 126 ч.5 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні підтверджуючи документи про власність ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні підтверджуючи документи про власність ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується не вперше, ступінь його вини, відсутність інших відомостей, що негативно характеризують його особу, суддя вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч.5 ст. 126 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу/призначення платежу: *;21081100; ЕПР1 № 104848;* ГУК у Дн-кій обл./смт.Магдалин/21081100; код утримувача: 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN): UA0004001, код класифікації доходів бюджету 21081100, «00» Без деталізації за відомчою ознакою.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Т.А. Ковальчук