Справа №: 343/2983/23
Провадження №: 3/343/110/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Воробця Р.М.,

потерпілого - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Хомина В.Д.,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 будучи учасницею дорожнього руху, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

18 листопада 2023 року о 12.05 год., в с. Витвиця, по вул. Франка, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Chery», моделі «Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_2 і при виїзді з прилеглої другорядної дороги на головну дорогу (вул. Івана Франка) не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «ЗАЗ», моделі «11027», реєстраційний номер НОМЕР_3 , скоївши зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 2.3. б, 10.2. ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадження в справі:

у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнала. Пояснила, що вимог ПДР України не порушила. У даній ДТП винуватий водій ОСОБА_2 , оскільки він рухався по смузі зустрічного руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Воробець Р.М. просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що поліцейським неправильно вказано пункти ПДР України, які порушила ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що правил дорожнього руху не порушував.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Хомин В.Д. зазначив, що протокол про адміністартивне правопорушення складений із дотриманням вимог КУпАП. Водійка ОСОБА_1 виїжджаючи із прилеглої території на головну дорогу не надала перевагу у русі ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. З`їхала з місця ДТП та на момент ДТП не мала чинного страхового полісу.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

не зважаючи на не визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №587668 від 18.11.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення поставленого ОСОБА_1 у вину. Зазначено про порушення нею вимог п. 2.3. б, 10.2. ПДР України. З даний протоколом ОСОБА_1 ознайомлена та отримала копію такого, що засвідчила власним підписом (а.с. 1);

- схемою наслідків ДТП без потерпілих, яка сталась 18.11.2023 о 12.05 год в с. Витвиця, вул. Івана Франка, 33, відповідно до якої, транспортний засіб марки «Chery», моделі «Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження переднього бампера, капота, передніх фар, радіатора, переднього лівого крила та лакофарбового покриття. Транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі «11027», реєстраційний номер НОМЕР_3 отримав пошкодження капота, лобового скла, лівого переднього крила, переднього бампера, передньої лівої фари, лакофарбового покриття (а.с. 4, зворотна сторона);

- фотокопію місця ДТП, на якій зображені транспортні засоби, видимі їхні пошкодження, місце зіткнення (а.с. 10).

ІV. Оцінка суду:

заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого та його представника, оцінивши зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає за потрібне зазначити таке.

Згідно із ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою.

Як передбачено п. 2.3. б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.2. ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Так, суть пред`явленого ОСОБА_1 звинувачення полягає у тому, що вона виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, перед проїзною частиною, не дала дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, під керуванням потерпілого ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Суд повинен сприяти сторонам у виконані ними своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих ним прав і допомагати їм отримати докази, які мають істотне значення для розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення, які узгоджуються із матеріалами справи, однак на її переконання та переконання її захисника адвоката Воробця Р.М. дана ДТП сталась саме через водія ОСОБА_2 , оскільки він рухався по зустрічній смузі і зіткнення відбулось саме на смузі зустрічного руху.

ОСОБА_1 зазначила, що справді, вона виїжджала із з прилеглої території праворуч на проїзну частину, і в момент виїзду - відбулось зіткнення, оскільки потерпілий ОСОБА_2 рухався не по своїй смузі руху, а по зустрічній. Якби потерпілий ОСОБА_2 керував транспортним засобом із дотриманням вимог ПДР України та не перебував в момент її виїзду на смузі зустрічного руху, зіткнення б не відбулось.

Досліджуючи дані доводи, суд зазначає, що згідно із схемою наслідків ДТП (а.с. 4, зворотна сторона), під №1 позначений автомобіль ОСОБА_1 , під №2 автомобіль потерпілого ОСОБА_2 , під №4 місце зіткнення.

Так, справді, місце зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі зустрічного руху (по ходу руху автомобіля під керуванням потерпілого ОСОБА_2 ), тобто потерпілий ОСОБА_2 перебував в момент зіткнення на смузі зустрічного руху.

Сукупність вищевказаних даних схеми наслідків ДТП та переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, дозволяє встановити розташування транспортних засобів під час дорожньо - транспортної пригоди та свідчить, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме в той момент, коли водійка ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом виїжджала на дорогу із прилеглої території.

Суд звертає увагу, що у випадку виникнення дорожньо - транспортної пригоди за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Із пояснень ОСОБА_1 та її захисника адвоката Воробця Р.М. вбачається, що вони вважають винним у даній ДТП потерпілого ОСОБА_2 , який порушуючи вимоги ПДР України, керуючи транспортним засобом, перебував на смузі зустрічного руху.

Однак, дані доводи є неспроможними, оскільки сукупність досліджених обставин та вимоги чинних ПДР України свідчать про те, що водійка ОСОБА_1 виїжджаючи на дорогу із прилеглої території повинна була перед проїзною частиною дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по дорозі.

Факт того, що ОСОБА_1 виїжджала із прилеглої території на дорогу підтверджується фотокопією місця ДТП (а.с. 10) та нею самою не заперечується.

Так, відповідно до п. 1.10. ПДР України, прилегла територія це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

У відповідності до схеми наслідків ДТП (а.с. 4) та фотокопії місця ДТП (а.с. 10) ОСОБА_1 виїжджала із території, що прилягає до краю проїзної частини та яка призначена для в`їзду до дворів домогосподарств. В той же час, потерпілий ОСОБА_2 рухався по проїзній частині дороги в напрямку с. Кальна.

Отже, ОСОБА_1 виїжджала із прилеглої території на проїзну частину дороги, повертаючи праворуч, в той час, як потерпілий ОСОБА_2 рухався по проїзній частині дороги, а тому саме ОСОБА_1 маючи об`єктивну можливість правильно оцінити дорожньо транспортну обстановку, помилково вирішила виїжджати із прилеглої території, внаслідок чого саме нею було порушено вимоги ПДР України, що і призвело до ДТП.

Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що дана ДТП сталась саме через її дії, яка в порушення вимог п. 10.2. ПДР України, не надала перевагу в русі потерпілому ОСОБА_2 .

І якби ОСОБА_1 діяла із більшою обережністю та уважністю, вона б надала перевагу у русі потерпілому ОСОБА_2 .

Щодо доводів ОСОБА_1 та її захисника адвоката Воробця Р.М. в частині того, що в діях потерпілого ОСОБА_2 є також порушення вимог ПДР України і саме він винуватий у вчиненні даної ДТП то суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому дані доводи не є предметом розгляду даної справи.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки вона будучи учасницею дорожнього руху, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею адміністративного правопорушення та її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею адміністративному правопорушенню та її особi, в межах санкцiї ст. 124 КУпАП.

V. Вирішення питання судового збору:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів