ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/235/24 Справа № 243/3605/23 Суддя у 1-й інстанції - Воронков Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданнів режимі відеоконференції за участю: секретаря судового засідання Бортника В.А., захисника Муйдінова Р.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу захисника Муйдінова Р.М. на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн. за наступних обставин:

25.07.2023 року о 14 годині 10 хвилин на 648 км. а/д Київ - Довжанський, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Разом з апеляційною скаргоюзахисник Муйдінов Р.М. подав клопотання, в якомупросить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання, а копію оскарженої постанови суду 1-ї інстанції взагалі не отримував, чим було порушено його право на захист. Захисник Муйдінов Р.М. ознайомився з матеріалами справи лише 09.11.2023 року після їх надходження разом з копією постанови до електронного кабінету через підсистему Електронний суд.

В апеляційній скарзі захисник Муйдінов Р.М. просить постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду 1-ї інстанції є незаконною та необгрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів факту керування ним транспортним засобом у зазначені в протоколі час та місці, тобто наполягає на тому, що ОСОБА_1 не був водієм у розумінні ПДР. Як наслідок, вважає всі наступні вимоги працівників поліції, в тому числі вимогу поліцейських на проходження огляду на стан сп`яніння, незаконними, а всі складенні процесуальні документи відносно нього неналежними та недопустимими доказами його вини.

Зауважує, що із наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на всі питання поліцейського відповідає чітко, мова не млява, вигляд спокійний і будь-яких інших ознак сп`яніння, які передбачені Інструкцією,не виявлялось. Крім того, поліцейським не було доведено до відома ОСОБА_1 про встановлення у нього будь-яких ознак сп`яніння, які передбачені Інструкцією. Вважає непідтвердженим матеріалами справи наявність у ОСОБА_1 такої ознаки, як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, та інших ознак.

Звертає увагу, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, а також порядок проведення огляду водія для встановлення стану сп`яніння. Натомість, поліцейським було запропоновано пройти «медосвидетельствование» або проїхати до «наркологии».

Наполягає, що ані матеріали справи,ані відеозапис не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки та доведення до водія підстав такої зупинки, виявлення у особи та доведення такій особі в присутності свідків ознак сп`яніння, які передбачені Інструкцією, роз`яснення порядку проведення огляду для визначення стану сп`яніння та прав особі.

Позиції сторін в суді:

Захисник Муйдінов Р.М. в судовому засіданні свою апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в них.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду. Захисник Муйдінов Р.М. не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення апеляційного сроку вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції підлягає поновленню, апеляційна скарга - задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 20 жовтня 2023 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана через суд першої інстанції 28 листопада 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, а з матеріалами справи захисник Муйдінов Р.М. ознайомився лише 09 листопада 2023 року, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Муйдінова Р.М. та вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно зі ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що розгляд справи відбудеться 25 серпня2023 р. о 10-00 год. у суді м. Слов`янська.

Проте, оскаржену постанову було ухвалено в суді 1-ї інстанції 20 жовтня 2023 року без участі ОСОБА_1 та його захисника.

В оскарженій постанові зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно сповіщена про місце і час розгляду адміністративної справи, у судове засідання не з`явилась надала суду заяву,в якій підтвердив, що на пропозицію співробітників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки його чекало керівництво. Разом з тим, своєї провини не визнає та просить суд визнати його не винним, тому що він не вживав нічого забороненого і відноситься до цього негативно, а стомлений вигляд мав через важку роботу в лавах ЗСУ. Надіслав на адресу суду медичні документи на підтвердження свого стану здоров`я. Зазначив, що не зміг підключитись до судового засідання по відеозв`язку. Заяв про відкладення судового засідання до початку судового розгляду не подав.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 продень, час та місце судового розгляду, що вказує на порушення права на захист, зокрема права особи надавати показання по суті безпосередньо в судовому засіданні. В оскарженій постанові суду зазначено про наявність заяви ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності, оскільки матеріали даної справи не містять такої заяви.

З огляду на зазначене, вказане істотне порушення закону та права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тягне за собою скасування судового рішення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, суб`єктом цього правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, а тому факт керування транспортним засобом підлягає доказуванню. Відповідно, його відсутність тягне відсутність складу вказаного правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в оскарженій постанові, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №021870 від 25.07.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідженим відеоматеріалом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення, а саме пояснення ОСОБА_1 , що він керував автомобілем Renault Scenic д/н НОМЕР_1 та факт його відмови в присутності двох свідків від запропонованого поліцейським проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі.

Проте, в постанові взагалі не наведено обґрунтування висновку доведеності факту того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння 25 липня 2023 року за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Навпроти, із долученого відеозапису вбачається, що відеозапис розпочинається з моменту, що поліцейський просить особу назвати своє прізвище, ім`я та по-батькові, дату народження та місце проживання. Далі просить назвати транспортний засіб, яким він керував без зазначення дати, місця та часу. Разом з чим, на відеозаписі відсутні будь-які позначки щодо дати та часу такого запису, дані відеореєстратору або іншого технічного засобу, на який здійснювався такий запис поліцейськими. Надалі поліцейський запитує у ОСОБА_1 чи поїде він на «наркологію для проведення медосвідельствованія». При цьому, матеріали справи не містять підтвердження виявлення у особи та доведення такій особі в присутності свідків ознак сп`яніння, які передбачені Інструкцією, роз`яснення порядку проведення огляду для визначення стану сп`яніння. Також, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні на відеозаписі, долученого до нього, не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Тому заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо порушення права на захист та порядку проведення огляду водія на стан сп?яніння, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.4 розділу 1Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зі змісту вищенаведених правових норм вбачається, що поліцейський, в разі виявлення у водія ознак, які свідчать про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, вимога працівника поліції до водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі можна вважати законною лише в разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, що повинно бути доведено.

Проте, матеріали справи не містять підтвердження виконання працівниками поліції вказаних вимог Інструкції.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння - звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Проте, як вбачається з доданого до протоколу відеозапису, працівники поліції не вчиняли будь-яких дій направлених на з`ясування наявності реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло і навіть не вказували останньому на наявність у нього такої ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно даних відеозапису поліцейський лише запитує у ОСОБА_1 , чи поїде він на «наркологію для проведення медосвідельствованія».

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що працівниками поліції дійсно були виявлені у ОСОБА_1 будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, а тому з огляду на приписи ст. 266 КУпАП вимога працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не ґрунтувалась на законі. Відповідно, відмова ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Вказані недоліки залишилися поза увагою суду 1-ї інстанції, висновок якого про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи.

В оскарженій постанові суд 1-ї інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проте суд лише вказав на ці пояснення як на джерела доказів, не зазначивши, які саме фактичні обставини зазначені у пояснення цих свідків. що також вказує на необґрунтованість оскарженої постанови.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння у виді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, у їх присутності відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Проте, пояснення вказаних свідків не містять вказівки про те, яким чином була встановлена вказана ознака наркотичного сп`яніння. І, як зазначено вище, з відеозапису не вбачається факту встановлення працівниками поліції такої ознаки у водія ОСОБА_1 , а також оголошення останньому її наявності, як підстави для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, вважаю, що зазначені в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставини не можна вважати достовірними, оскільки вони не підтверджуються, а навпаки спростовуються об`єктивними даними відеозапису.

Встановивши під час судового розгляду, що процедуру проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції було істотно порушено, суд не входить в дослідження та надання оцінки іншим доводам апеляційної скарги сторони захисту.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Отже, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Муйдінова Р.М. підлягає задоволенню, постанова судді 1-ї інстанції - скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставівикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Муйдінову Р.М. строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Муйдінова Р.М. задовольнити.

ПостановуСлов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин