Справа № 481/200814/23
Провадження № 33/812/510/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Тищук Н.О.,

із секретарем - Біляєвою В.М.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Марченка Володимира Івановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Марченка В.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, у якій

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Не погодившись з вказаною постановою, 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого захисника - адвоката Марченка В.І., подав апеляційну скаргу на постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивоване тим, що справу розглянуто без його участі, копія постанови йому вручена тільки 23 вересня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або її захисником, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 знав про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 27 жовтня 2023 року.

Також ОСОБА_1 знав про те, що протокол буде розглядатися Новобузьким районним судом Миколаївської області.

Справа призначалася до розгляду на 11 грудня 2023 року, 12 березня 2024 року, 25 квітня 2024 року, 17 травня 2024 року, 03 червня 2024 року,26 червня 2024 року, 24 липня 2024 року, 31 липня 2024 року та 16 вересня 2024 року.

Судові повістки направлялися ОСОБА_1 на зазначену ним у протоколі адресу, проте поверталися до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Отже, суд мав підстави вважати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що не цікавився станом розгляду справи, оскільки перебував у відрядженні останній місяць, а решту місяців працював.

Проте, належних доказів цього апелянт не надав, а сам по собі факт працевлаштування не дає підстав вважати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Крім цього апеляційний суд враховує те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначав, що він не працює, а у подальшому станом відомого йому адміністративного провадження не цікавився та не повідомляв суд про працевлаштування, що дало б суду можливість повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи за місцем роботи.

Враховуючи вищезазначене, вказані апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки ним не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили б вчасне вчинення процесуальних дій, ним особисто, чи його захисником, спрямованих на подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Неотримання судових повідомлень, не вчинення самостійних дій, спрямованих на з`ясування стану відомого йому адміністративного провадження, вказують на умисне зволікання та зловживання своїми правами особою, притягнутою до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейським судом з прав людини наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, чого не було зроблено апелянтом у даній справі.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Обставин значного та непереборного характеру, які б перешкоджали ОСОБА_1 цікавитися станом відомого йому адміністративного провадження та унеможливлювали вчасне подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, у справі що переглядається, не вбачається.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Марченка Володимира Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук