ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4617/21 Провадження 3-в/636/12/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 місто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О.О., розглянувши подання т.в.о.начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення стосовно порушника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшло подання т.в.о.начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення стосовно порушника ОСОБА_1 , на якого постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 15.12.2021, яка набрала законної сили 25.12.2021, за ст.183-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 год.

В обґрунтування зазначено, що вказана постанова прийняття у відділі до виконання 30.12.2021. В ході виконання постанови було встановлено, що за вказаною у постанові суду від 15.12.2021 адресою ОСОБА_1 не проживає, на виклики не реагує, місце його перебування не відоме. Співробітниками відділу були направлені відповідні запити для встановлення місце знаходження особи, проте з`ясувати це не виявилось можливим. У зв`язку з тим, що строк давності виконання постанови сплив необхідно вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання.

Представник заявника надав до суду заяву, в якій просив розгляд проводити без участі представника відділу.

ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали подання, суддя приходить до наступного.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 15.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та призначено покарання у вигляді суспільно-корисних робіт тривалістю 120 годин.

30.12.2021 вказана постанова прийнята до виконання у Чугуївському РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області. ОСОБА_1 неодноразово викликався до відділу, в т.ч. за допомогою органів поліції, проте встановити його місце знаходження не представилось можливим.

Відповідно до п.13.13 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно-корисних робіт», якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

З огляду на положення ст.303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст. 304,305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять поняття строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності.

З часу набуття законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт минуло більше ніж два роки, тому необхідно застосувати правовідносини, які передбачені у п.1 ч.1 ст.49 КК України, і звільнити ОСОБА_1 від відбування даного адміністративного стягнення у зв"язку із закінченням строку давності виконання.

Керуючись ст.304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання т.в.о.начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення стосовно порушника ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт, призначеного постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року, - у зв"язку із закінченням строку давності виконання.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги на постанову до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її проголошення,

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Золотоверха