Справа № 163/1695/24
Провадження № 3/163/755/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0272/20500/24 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Сполученого королівства Великої Британії, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.02.2017 органом НМРО,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 19 жовтня 2022 року через митний пост Львівської митниці ввіз на територію України автомобіль «Toyota Hilux», номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації Велика Британія), кузов № НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 1 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 10 липня 2024 року на митному посту "Устилуг" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, від його захисника адвоката Жеромського С.В. електронною поштою надійшли письмові пояснення, у яких він одночасно просив розглянути справу за його та його довірителя відсутності.

У письмових поясненнях адвокат Жеромський С.В. підтвердив факт ввезення його довірителем на територію України автомобіля «Toyota Hilux», номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації Велика Британія), кузов № НОМЕР_3 . Зазначив, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є міжнародним волонтером та в Україні проводить свою діяльність з початку повномасштабного вторгнення військ рф. Діяльність ОСОБА_3 є індивідуальною і самостійною, окрім цього він реалізує гуманітарні проекти у взаємодії з іншими волонтерами та благодійними організаціями. Метою його волонтерської діяльності є допомога цивільному населенню України, яке проживає у прифронтових містах та перебуває у вкрай скрутному становищі через ведення бойових дій. Окрім забезпечення життєво необхідними речами та продуктами харчування ОСОБА_3 приймає участь у забезпеченні евакуації цивільного населення з населених пунктів, де ведуться бойові дії. З цією метою ОСОБА_3 використовував ввезений автомобіль, який в силу своїх технічних характеристик має підвищену прохідність, що є дуже суттєвим в умовах бойових дій. Цей автомобіль неодноразово отримував механічні пошкодження, які ОСОБА_3 усував власними силами. В разі вивезення автомобіля у визначений митницею строк Едвард був би позбавлений можливості доставляти громадянам України життєво важливу гуманітарну допомогу (воду, ліки, продукти харчування), що, у свою чергу, негативно вплинуло б на долі сотень людей, які мешкають у прифронтових населених пунктах. За таких обставин вважає, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) діяв в стані крайньої необхідності, тому на підставі ст.17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності. У зв`язку із цим просив закрити провадження в справі згідно із п.4 ст.247 КУпАП.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України.

На підставі досліджених письмових доказів та письмових пояснень адвоката Жеромського С.В. встановлено підстави для висновку, що винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску", витягами з програмного комплексу АСМО "Інспектор", письмовими поясненнями порушника та службовою запискою інспектора митниці.

Цими доказами стверджено факт ввезення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 19 жовтня 2022 року на територію України автомобіля «Toyota Hilux», номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації Велика Британія), кузов № НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну для особистого користування на строк до 1 року, тобто до 19 жовтня 2023 року, та не вивезення цього транспортного засобу за митну територію України.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У статті 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У письмових поясненнях від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як на підставу не вивезення у встановлений строк автомобіля вказав, що він йому необхідний для здійснення волонтерської діяльності, яку він здійснює уже тривалий час у прифронтових містах України, де ведуться бойові дії. Станом на дату надання пояснень зазначив, що автомобіль перебуває на ремонті в м.Києві.

Такі пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) суд сумніву не піддає, однак зазначає, що наведені обставини аж ніяк не перешкоджали останньому проінформувати найближчий митний орган будь-якими засобами зв`язку про неможливість вивезення автомобіля у визначений строк.

Також відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) при наведених обставин діяв у стані крайньої необхідності в розумінні складової, яка передбачена ст.18 КУпАП.

Волонтерська діяльність є важливим аспектом в умовах воєнного стану в нашій державі, однак, як вже зазначалось вище, провадження такої діяльності не позбавляло можливості виконати елементарний обов`язок щодо інформування митного органу про не вивезення автомобіля.

Сам факт волонтерства та введення в країні воєнного стану не є безумовною підставою для звільнення особи від виконання обов`язку по вивезенню транспортного засобу за межі України, при тому що державні органи не припиняли своєї діяльності.

Отже, такі фактичні обставини не дають підстав для застосування до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як положень ч.1 ст.460 МК України, так і ст.18 КУпАП, та не свідчать про правомірність його дій в розумінні МК України, адже, взявши на себе митне зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля, він в першу чергу повинен був про свої наміри щодо використання автомобіля на території України понад один рік повідомити митний орган та лише після отримання необхідного дозволу чи погодження компетентного органу продовжити фактичне його використання на території України.

Таким чином, дослідженими по справі доказами повністю доводиться наявність у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Разом з цим, при вирішенні питання про його відповідальність належить врахувати як фактичні обставини вчинення правопорушення, так і дані про його особу.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який діє по теперішній час.

Здійснення Скоттом ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) волонтерської діяльності з використанням ввезеного ним автомобіля «Toyota Hilux», номерний знак НОМЕР_2 , об`єктивно доводиться наданими суду фото-картками.

Цю обставину також підтвердила благодійна організація «Благодійна організація «Агуста Аніа» у своєму листі від 05 липня 2024 року, а також в листі від 20 липня 2024 року як відповідь на запит Волинської митниці в порядку перевірочних заходів.

Із наданої благодійною організацією інформації вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), використовуючи автомобіль «Toyota Hilux», кузов № НОМЕР_3 , приймав участь в евакуації цивільного населення з м.Сіверськ Донецької області, переміщував пацієнтів по місту Краматорськ Донецької області. Автомобіль використовувався виключно ОСОБА_3 .

Перебування автомобіля на ремонті, про що ОСОБА_5 зазначив у своїх поясненнях, підтверджується онлайн фіскальним чеком від 01 серпня 2024 року, відповідно до якого причина ремонту автомобіля необхідність заміни заднього моста.

Такі наведені обставини достатньо свідчать, що дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) фактично були спрямовані не на порушення митних правил, а у нинішніх умовах воєнного стану на користь держави та суспільства.

Жодної особистої матеріальної чи іншої користі (вигоди, заінтересованості) у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вбачається та матеріалами справи не доводиться.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), хоча й формально містять склад правопорушення, однак по своїй суті мають волонтерську мету надання допомоги цивільному населенню у прифронтових населених пунктах на Сході України, де постійно ведуться активні бойові дії, що є загальновідомим фактом і додатковому доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі.

Крім того, суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, повинні обговорювати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, якщо таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Згідно із ст.22 МК України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи конкретні обставини справи, а саме вчинення правопорушення в умовах воєнного часу, фактичну мету його вчинення, яка безумовно свідчить про формальний характер складу правопорушника, оскільки вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) діяння хоча й містить в собі усі ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення, від таких його дій тяжких чи інших негативних наслідків не настало, тому вбачається можливим застосування положень ст.22 КУпАП і звільнення його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь