ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 Справа №607/22734/24 Провадження №3/607/9458/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю захисника Гребенара О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619202 від 20.10.2024 вбачається, що 20.10.02024 о 10 год 00 хв, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Білогірській, м. Тернополя, на території приміського автовокзалу з торгівельного кіоску здійснив продаж тютюнових виробів, а саме люлькового тютюну за ціною 100 (сто) гривень за 100 грам гр. ОСОБА_2 , продаж якого заборонено, чим своїми діями порушив ст. 10 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про місце, дату та час розгляду даної справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник Гребенар О.В. заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП та просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, підтримавши подані письмові заперечення. В обґрунтування яких зазначає, що жодним законодавчим актом на території України не заборонено саме продаж тютюну люлькового. Вказана речовина не внесена в перелік заборонених для продажу речовин та виробів. На думку працівника поліції вилучена речовина є тютюном, хоча документів на підтвердження цьому ним не надано та не надано підтверджуючих документів щодо наявності у нього експертних знань з визначення «на око» та «нюх» речовин або знань в області біології.

Крім того, в протоколі зазначено про місце правопорушення - торгівельний кіоск по АДРЕСА_2 на території приміського автовокзалу. Однак таке поняття як «кіоск» не віднесено до заборонених місць торгівлі, про які вказується у відповідних законодавчих актів. Працівник поліції не здійснив перевірку чи правомірно знаходиться на цьому місці на вулиці вул. Білогірській, 1 вказаний кіоск та чи підпадає це місце торгівлі під обмеження щодо місць торгівлі. Також працівником поліції не встановлено, що торгівля здійснювалася з рук або лотків. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, зокрема, не вказані дані про суму виручки, яка відповідно до санкції частини 3 ст. 156 КУпАП підлягає обов?язковій конфіскації. Відсутні відомості про вилучення у ОСОБА_1 грошових коштів від продажу тютюнових виробів, а у покупця ОСОБА_3 предмета торгівлі (пакунку з тютюном). Також до матеріалів адміністративної справи додано рапорт працівника поліції. Однак вказаний рапорт не може бути доказом вини ОСОБА_1 Про наявність будь-яких відеозаписів протокол серії ВАД № 619202 від 20.10.2024 не містить відомостей. Однак до матеріалів справи додано компакт-диск з відеофайлами, з якого видно, що у руках невідома особа тримає якийсь пакет з незрозуміло з чим, відходячи від кіоску. З цього відео вбачається про певну імпровізацію відзнятого матеріалу. Сам факт передачі цього пакету відео не містить, як і не містить відеозображення передачі грошей за нібито купівлю тютюну. Тобто відеозапис не підтверджує здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Отже, до матеріалів справи, яка передана до суду, не було долучено жодного доказу, який би підтверджував факт торгівлі тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, та відображали саму подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а саме торгівлю тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Таким чином, ОСОБА_1 не визнає свою вину у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення відповідно до протоколу серії ВАД № 619202 від 20.10.2024, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619202 від 20.10.2024, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, долучено: письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 20.10.2024; рапорт ст. дільничного офіцера поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 20.10.2024; оптичний диск CD-R із відеозаписами; фотознімок; квитанцію № 28 від 21.10.2024 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Однак, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки не містять доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.

Так, з долучених письмових пояснень ОСОБА_2 від 20.10.2024 вбачається, що 20.10.2024 близько 10:00 год у м. Тернополі на автостанції у кіоску, де продавала невідома особа, він придбав тютюн, який був без акцизу ціною в 100 грн.

Вказане пояснення суд оцінює критично, оскільки воно не містить належних відомостей щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки у поясненні не конкретизовано у кого саме ОСОБА_2 придбав тютюнові вироби.

Також суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619202 від 20.10.2024 зазначено, що 20.10.02024 о 10 год 00 хв, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Білогірській, м. Тернополя, на території приміського автовокзалу з торгівельного кіоску здійснив продаж тютюнових виробів, а саме люлькового тютюну за ціною 100 (сто) гривень за 100 грам гр. ОСОБА_2 , продаж якого заборонено.

Порядком провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 визначені загальні умови провадження торговельної діяльності суб`єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб - підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України (далі - суб`єкти господарювання). Так пунктом 7 зазначеного Порядку передбачено, що торговельними об`єктами у сфері роздрібної торгівлі є: магазин, який може бути продовольчим, непродовольчим, змішаним (за товарною спеціалізацією); універсальним, спеціалізованим, вузькоспеціалізованим, комбінованим, неспеціалізованим (за товарним асортиментом); з індивідуальним обслуговуванням, самообслуговуванням, торгівлею за зразками, торгівлею за замовленням (за методом продажу товарів); павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, рундук; склад товарний; крамниця-склад, магазин-склад.

З огляду на вищевикладене, торгівля поза зазначеними об`єктами є об`єктивною стороною правопорушення, а саме торгівлею з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Відтак кіоск входить до переліку торговельних об`єктів у сфері роздрібної торгівлі, тощо.

Дослідженням долученого до матеріалів справи відеозапису судом встановлено відсутність в ньому відомостей, які б підтверджували факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами.

Так, на вказаному відеозаписі не зафіксовано факту здійснення ОСОБА_1 продажу громадянину ОСОБА_2 люлькового тютюну, що позбавляє суд в повному обсязі з`ясувати обставини, які дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 заперечує факт продажу ним люлькового тютюну.

У зв`язку з цим, суд вважає, що даний відеозапис є неналежним та недостовірним доказом та відповідно такий не може братись судом до уваги при постановленні рішення у даній справі.

Щодо фотознімку, який долучений до матеріалів справи, то такий, на переконання суду, також не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки жодних даних, на основі яких суд міг би встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, такі не містять.

Також як вбачається із матеріалів справи, експертне дослідження вилученої речовини проведено не було, тому встановити, що дана речовина є тютюном люльковим неможливо.

Крім того, слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошовими коштами. Однак у матеріалах справи відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, а саме грошових коштів отриманих нібито від реалізації ОСОБА_1 тютюну люлькового, які повинні бути конфісковані у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Зазначене виключає об`єктивну сторону даних адміністративних правопорушень та унеможливлює їх склад.

Наявна у матеріалах справи копія квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення за № 28 від 21.10.2024, згідно з якою було вилучено люльковий тютюн, загальною масою 400 грам, не підтверджує обставин викладених у протоколі.

З врахуванням наведеного, інші доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гребенара О.В., не мають правового значення для вирішення справи по суті.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В свою чергу сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути доведені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156-3 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

За наведених обставин, речовий доказ, а саме: люльковий тютюн, загальною масою 400 грам, упакований в поліетиленовий пакет чорного кольору скріплений печаткою та підписами понятих, порядковий номер 18 та який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 619202 від 20.10.2024 вилучено для тимчасового зберігання, що стверджується квитанцією № 28 від 21.10.2024 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, керуючись положеннями ч. 1 ст. 265 КУпАП, слід знищити, після набрання постановою законної сили.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 3 ст. 156, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Речовий доказ, а саме: люльковий тютюн, загальною масою 400 грам, упакований в поліетиленовий пакет чорного кольору скріплений печаткою та підписами понятих, порядковий номер 18 та який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 619202 від 20.10.2024 вилучено для тимчасового зберігання, що стверджується квитанцією № 28 від 21.10.2024 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення знищити, після набрання постановою законної сили.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька