ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1086/24

Провадження № 33/4820/435/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Плюти В.С., Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_1 »,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 Кодексу України про адміністративне правопорушення, і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн. з конфіскацією предметів торгівлі (тютюнових виробів) згідно з протоколом вилучення, а саме :10 пачок цигарок марки «Ritm», 13 пачок цигарок марки «Прима класична», 2 пачки цигарок марки «Austru».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 02 квітня 2024 року близько 10 години 00 хвилин, по АДРЕСА_2 , на території ринку, поблизу автовокзалу, в торговому кіоску, здійснювала торгівлю з рук тютюновими виробами, чим порушила п. 7 ч.2 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин. В апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Аргументує причину пропущеного строку на апеляційне оскарження тим, що повний текст оскаржуваної постанови суду отримала лише 12 травня 2024, але через хворобу не мала змоги вчасно звернутись за допомогою до адвоката.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги фактичні обставини.

Так, на думку апелянтки, постанова суду містить розбіжності щодо способу реалізації, а саме те, що вона здійснювала торгівлю із торгового кіоску № НОМЕР_1 , торгівлю з рук, тютюновими виробами, що суперечить одне другому.

Крім того, не обґрунтовано факт торгівлі, тобто зазначено про систематичну торгівельну діяльність, але факту систематичності, одержання прибутку та купівлі товарів судом не встановлено.

Вважає, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 є недопустимими, оскільки даний свідок не викликався до суду, не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Апелянтка стверджує, що суд не врахував наявні обставини, що стали причиною неприбуття її в судове засідання першої інстанції і які підтверджуються документами, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши свідка ОСОБА_3 , прихожу до висновків, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд відбувся 15 квітня 2024, повний текст постанови проголошений за відсутністю учасників судового розгляду даної справи та технічної фіксації. Копія постанови суду була направлена 02.05.2024 на поштову адресу ОСОБА_1 , але підтвердження про її отримання, останньою, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, цей строк ОСОБА_1 слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Згідно з приписами статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема, є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України, згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною, послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №235091 від 02.04.2024, протокол вилучення тютюнових виробів від 02.04.2024, письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , відеофіксацію правопорушення, квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справі про адміністративні правопорушення, інші матеріали справи.

Проаналізувавши обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками, викладеними в оскаржуваній постанові.

Так, апеляційним судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №235091 від 02.04.2024 зазначено, що 02.04.2024 близько 10 год. в АДРЕСА_2 , на території ринку, поблизу автовокзалу, в торговому кіоску, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук тютюновими виробами, чим порушила п.7 ч.2 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме здійснила продаж цигарок, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.156КУпАП.

Аналізуючи зміст даного протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд звертає увагу на те, що автор протоколу не виписав суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , зокрема, не зазначив які тютюнові вироби(марку, кількість) продавала ОСОБА_1 , у вказаному місці, та кому.

З огляду на викладені обставини, протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Окрім того, з письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 (а.с.3) слідує, що у встановлений день та за вищевказаною адресою він придбав пачку цигарок, у целофановому пакеті, в кількості 20 шт., на сумі 45 грн. При цьому, із змісту цих пояснень не вбачається у кого він купив дані цигарки, адже на ринку знаходиться не лише кіоск ОСОБА_4 , а й інших підприємців, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, дослідженим судом.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 показав, що у ОСОБА_4 поштучно цигарок не купляв, не пригадує чи писав пояснення працівникам поліції і чи підписував такі.

ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснила, що у вказаний день здійснювала торгівлю лише товаром господарського призначення, на який має відповідний дозвіл. Працівники поліції, у встановлений день, без належних пояснень, одразу, почали обшукувати її торговий кіоск, звинувативши у продажі цигарок, та без дозволу вилучили з її господарської сумки цигарки, які вона придбала для своїх потреб.

З відеозапису, з місця події, який було, повторно, досліджено судом апеляційної інстанції, вбачається, що працівники поліції здійснили обшук торгового кіоску ОСОБА_1 , у відсутність понятих. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 заперечувала факт продажу цигарок, і такий відеозаписом не підтверджується. Зі слів працівників поліції вилученіцигарки були без належної ліцензії, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені пояснення свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , відеозапис з місця події, не можуть слугувати доказом здійснення саме ОСОБА_1 торгівлі тютюновими виробами, у вказаний день, час та місці.

Протокол вилучення від 02.04.2024 року поліцейським 10 пачок цигарок, різної марки, в торговому кіоску № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , підтверджує лише наявність таких, а не продаж, в порушення ч.3 ст.156 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи не містять доказів продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів у торговому кіоску 02.04.2024 близько 10.00, у вказаному місці.

Отже, відсутні достовірні відомості, щоб поза розумним сумнівом стверджувати, що саме ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами, тобто обмін товару на гроші, та, що цигарки, яка знаходились у сумці, в торговому кіоску, відповідали критерію торгівлі тютюновими виробами з рук, з лотків, що в свою чергу виключає об`єктивну сторону інкримінованого адміністратвиного правопорушення.

За таких обставин, зміст правопорушення, викладений у протоколі та в оскаржуваній постанові, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП, та не підтверджений належними і допустими доказами.

Наведені обставини суд першої інстанції залишив без належного їх з`ясування та оцінки, а тому висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, за наведеного є необґрунтованими, що є підставою для скасування такого судового рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, та закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.04.2024.

Апеляційну скаргі ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.04.2024, відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч.3 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша