Дата документу Справа № 337/4490/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/796/24Головуючий у 1-й інстанції Салтан Л.Г.
Єдиний унікальний №337/4490/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 ), проживає у АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 01.08.2024 року о 17 год. 55 хв. по просп.Ювілейному, 29 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася передбаченому ст.130 КУпАП адміністративному стягненню, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 11021» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 01.08.2024 року о 17 год. 55 хв. по просп.Ювілейному, 29 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Дане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно після того, як протягом року 08.03.2024 року постановою уповноваженої особи УПП в Запорізькій області серії ЕНА №1615695 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень.

Апелянт посилається на порушення його права на ознайомлення з матеріалами провадження, упередженість суду та недотримання норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП не відповідає вимогам закону, наявний відеозапис є фрагментарним, містить ознаки монтажу, тому вказані докази є неналежними, а дії працівників поліції - незаконними.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

До посилання апелянта про порушення судом передбаченого ст.268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, на ознайомлення з матеріалами справи апеляційний суд ставиться критично, з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих матеріалів до суду першої інстанції ОСОБА_1 дійсно було подано заяву про ознайомлення із матеріалами провадження, яка мотивована відсутністю у апелянта можливості оцінити їх достовірність, повноту, безперервність, факт втручання/монтажу, а також визначитись щодо необхідності отримання ним консультації фахівця у галузі права і прийняття рішення про залучення до провадження адвоката (т.2, а.п.14-16).

У подальшому під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах ознайомлюватись з матеріалами справи, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_1 , будучи присутнім під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, жодних клопотань не заявляв, нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надавав. Заяв про дослідження нових доказів не подавав.

Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не було порушено.

Між тим, апеляційний суд, проаналізувавши наведені апелянтом у вищезазначеній заяві мотиви звертає увагу на те, що прерогатива (виключне право) оцінки доказів імперативно закріплена за органом, що уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення та здійснюється відповідно до регламентованих ст.252 КУпАП вимог.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №985207 та ЕПРІ №106459 від 01.08.2024 року за ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП відповідно за порушення вимог п.2.5 ПДР водієм ОСОБА_1 , на якого протягом року вже було накладено передбачене ст.130 КУпАП адміністративне стягнення, а також повторне протягом року порушення вимог п.2.1 «а» ПДР. Підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколах наявні;

- направленні водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння від 01.08.2024 року, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та відомості про відмову водія від проходження такого огляду;

- постанові уповноваженої особи УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1615605 від 08.03.2024 року, відповідно до якої водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами;

- довідці щодо повторності вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події та не визнано їх такими, що містять ознаки монтажу.

Разом з тим, обставини адміністративних правопорушень зафіксовано за допомогою засобів відеозапису в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень та винності ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами у справі, є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП.

Об`єктивна сторона поставлених у провину ОСОБА_1 адміністративних правопорушень проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, та протягом року піддавалася передбаченому ст.130 КУпАП адміністративному стягненню, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; а також у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Зміст оскаржуваного судового рішення містить детальний опис наявного в матеріалах справи відеозапису на предмет фіксації як факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , так і обставин відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У зв`язку наведеним, всупереч протилежним доводам апеляційної скарги, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце і що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 11021» д.н.з. НОМЕР_1 01.08.2024 року за викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин.

Водночас постанова уповноваженої особи УПП в Запорізькій області ДПП НПУ серії ЕНА №1615605 від 08.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення станом на день розгляду апеляційної скарги є не скасованою. Відомостей про оскарження даного рішення суб`єкта владних повноважень у встановленому законом порядку апеляційному суду не надано.

Відтак, переконливих аргументів на спростування твердження суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , з-поміж іншого, складу і події передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення апеляційна скарга не містить.

Перевіряючи заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проти висновку судді районного суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу і події передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року піддавалась передбаченому ст.130 КУпАП адміністративному стягненню.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №985207 від 01.08.2024 року та у доданих до нього документах.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що вимога працівника поліції про необхідність проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася передбаченому ст.130 КУпАП адміністративному стягненню, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тим самим вчинив передбачене ч.2 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинені ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33, 36 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар