П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2786/24

05 грудня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріалами, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

25.10.2024 о 22:20 в с. Тисменичани по вул. Івана Котляревського ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158945 від 25.10.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 25.10.2024 о 22:20 у с. Тисменичани по вул. І. Котляревського, керуючи автомобілем «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою звукових сигналів, гучномовця та проблискових маяків синього та червоного кольорів, чим порушив п. 2.4. ПДР.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158961 від 25.10.2024 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав повністю, обставини вчинення зазначені в протоколах не заперечував. Підтвердив, що 25.10.2024 о 22:20 по трасі в напрямку від с. Черніїв до с. Тисменичани керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Коли побачив проблискові маячки автомобіля поліції вирішив не зупинятись та продовжив рух до свого місця проживання. Після зупинки біля свого будинку по вул. Івана Котляревського у с. Тисменичани, автомобіль поліції його догнав. Працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння з допомогою технічного засобу або проїхати в лікарню. Від проходження будь-якого огляду він відмовився.

З`ясувавши фактичні обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено наступне.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.9а ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вищевказані вимоги закону стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт перебування у стані сп`яніння (алкогольного або наркотичного) при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.

Вивчивши всі обставини справи, вважаю, що наявність події і винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158945 від 25.10.2024, у якому викладені дата та час (25.10.2024 о 22:20), місце (вул. Івана Котляревського, с. Тисменичани) та обставини (керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови. Засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5. ПДР України;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2024, у яких працівником поліції вказано підстави для проведення огляду, а саме: наявність ознак алкогольного сп`яніння, та зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

- відео-файлами відеореєстратора з автомобіля поліції та нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом яких Автомобіль «ВАЗ», н.з. НОМЕР_1 рухаючись по дорозі не виконував вимоги поліцейських, які рухались за ним з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольорів, неодноразово повідомляли про необхідність зупинитись та подавали звуковий сигнал. Проте водій вказаного автомобіля вимоги поліцейських не виконав. В подальшому автомобіль під`їхав до одного з будинків та зупинився. Після чого поліцейські підійшли до авто, з місця водія якого вийшов ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів. ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на місці з допомогою технічного засобу або ж проїхати до медичного закладу по вул. Медична, 15 у м. Івано-Франківськ. Проте ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Такі його дії розцінюються судом як відмова пройти у встановленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння;

Щодо факту керування транспортним засобом встановлені наступні обставини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв,незалежно від того,керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, факт керування транспортним засобом встановлюється не тільки внаслідок зупинки транспортного засобу поліцейськими, а може бути встановлено на підставі сукупності належних і допустимих доказів.

Так, з відеофайлів з реєстраторів працівників поліції вбачається, що водій автомобіля «ВАЗ», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі, тривалий час не виконував вимоги працівників полії, які рухались за ним на службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольорів, подаючи спеціальні звукові сигнали повідомляли про необхідність зупинити автомобіль. Після зупинки автомобіля з місця водія автомобіля «ВАЗ», н.з. НОМЕР_1 вийшов ОСОБА_1 .

Вказані відеофайли суд вважає достовірними і такими, що відповідають дійсним обставинам даного адміністративного правопорушення. Підстави ставити під сумнів пояснення свідків відсутні, оскільки вони узгоджуються з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи.

Щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП). Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Дії поліцейських в наведеній ситуації регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп?яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. У свою чергу, не зважаючи на відмову від проходження огляду на місці зупинки, представниками поліції з урахуванням вищезазначених як вимог КУпАП, так і відповідних Інструкцій, як альтернативу було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, від чого останній також відмовився.

Оскільки відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 , не зважаючи на вимогу поліцейських пройти огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, відмовився, наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованих останньому протиправних дій.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлено наступне.

Пункт 1.3. ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно із п/п б, в п. 8.9. ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою.

Вивчивши всі обставини справи, вважаю, що наявність події і винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158961 від 25.10.2024, який містить відомості щодо дати (25.10.2024 о 22:20), місця (с. Тисменичани, вул. Котляревського) та способу вчинення адміністративного правопорушення;

Крім того встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.4. ПДР (на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил);

- відео файлами з реєстратора автомобіля поліції та нагрудних камер поліцейських, зміст яких викладений вище.

Сумніви у достовірності та істинності доказів, які містяться в матеріалах справи - відсутні.

Таким чином, докази, що долучені до протоколу, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження, а стягнення призначити на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Об`єктом даних адміністративних правопорушень є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки врегульовані Законом України «Про дорожній рух», який також визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху. Законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на те, що водій ОСОБА_1 вчинив порушення Правил дорожнього руху щодо зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції, маючи ознаки алкогольного сп`яніння відмовився від огляду на стан сп`яніння, створив небезпечні умови для дорожнього руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, чим заподіяна шкода суспільним інтересам у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП.

За такої сукупності обставин у справі, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, межі якого передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Застосування такого адміністративного стягнення відповідатиме меті адміністративного стягнення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 36, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП №348/2787/24 об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 348/2786/24, номер провадження 3/348/1224/24. Присвоїти об`єднаному провадженню номер справи - №348/2786/24, номер провадження 3/348/1224/24.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (отримувач: IВАНО-ФРАНКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.IВАНО-ФРАНКIВСЬК, Отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №158945 від 25.10.2024) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Валігурський Г.Ю.