Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2005/23
Провадження № 3/935/43/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 26.06.2023 від Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 262252 від 22.06.2023, ОСОБА_1 22.06.2023 о 15:26 годині в м. Коростишів по вулиці Героїв Небесної Сотні керував мопедом Honda Dio в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядкуна місці зупинки транспортного засобу, результат 1,04 проміле, з результатом водій не погодився, огляд проводився у Коростишівській ЦРЛ у встановленому законодавством порядку, проба позитивна 1,1 проміле, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вранці 22 червня 2023 року пішов на роботу, працює механіком, до нього приїхав син ОСОБА_2 , який катався на велосипеді та впав, отримав забої обличчя, ОСОБА_1 попросив у сусіда мопед для того, щоб завезти дитину до племінника, який живе біля відділку поліції, щоб останній виніс бинт, доки ОСОБА_1 з сином чекали племінника, до них підійшли працівники поліції, попросили документи, принесли прилад Драгер, провели огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат огляду був 1,04 проміле, потім проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, результат був 1,57 проміле, дитину також оглянули в лікарні, племінник, який мав винести бинт, до них так і не вийшов. ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольний напій «Рево» об 11:30 годині, працівники поліції підійшли до нього о 15:26 годині, наміру керувати транспортним засобом не мав, шкодує про здійснене, однак, додав, що не мав іншого виходу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 22 червня 2023 року знаходився вдома, близько 15:30 години йому зателефонував ОСОБА_1 , який є його дядьком, та повідомив, що він знаходиться у його дворі, дитина впала, потрібна медична допомога, попросив винести йод та бинт, через хвилин сім, коли ОСОБА_3 спускався у своєму під`їзді, через вікно побачив ОСОБА_1 з працівниками поліції, розгубився і повернувся додому. Наступного дня ОСОБА_1 розповів ОСОБА_3 , що працівники поліції у дворі останнього перевіряли його документи та проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як ОСОБА_1 не мав намірів керувати транспортним засобом, останній змушений був використати його для надання першої допомоги травмованому сину, останній не відмовлявся від проходження усіх передбачених законом процедур огляду на стан сп`яніння, у матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який містить у собі відомості про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результати підтверджені тестом «Драгер», що здійснювався 22 червня 2023 року о 16 год. 05 хв., результат - 1,57 проміле водночас у висновку вказано тест «Драгер», що здійснювався 22 червня 2023 року о 16 год. 25 хв., результат - 1,1 проміле, таким чином, висновок містить відомості про те, що ОСОБА_1 двічі проходив огляд на стан сп`яніння у медичному закладу за допомогою тесту «Драгер» з інтервалом 20 хвилин, однак, доданий до протоколу відеозапис відображає лише те, як ОСОБА_1 о 16 год. 02 хв. проходив огляд за допомогою тесту «Драгер», що показав результат 1,57 проміле, в протоколі про адміністративне правопорушення, працівники поліції вказали, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту «Драгер» - 1,1 проміле, разом з тим, матеріали справи не містять доказів проведеного огляду за допомогою газоаналізатора Драгер, який показав результат 1,1 проміле (відсутня роздруківка технічного засобу, процедура огляду не зафіксована на відео). Крім того, у зв`язку з цими розбіжностями було витребувано акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 40 від 22 червня 2023 року, складеного у медичному закладі о 16 год. 05 хв. (копія акту додається). Вказаний акт був підставою для складання висновку, однак вказаний акт містить відомості про проведений медичний огляд особи, як фактично не проводився. З відеозапису, наданого працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 не проводили повноцінний медичний огляд на стан сп`яніння, а результати, вказані у акті є безпідставними, так, як водію не було проведено саме медичний огляд, відповідно до Інструкції з визначенням порушення координації рухів, мовної здатності, вегетативно-судинних реакцій, тощо, тобто фактично, ОСОБА_1 не проводили медичний огляд, а лише тестування за допомогою тестера «Драгер», якість і відповідність якого є сумнівною.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 262252 від 22.06.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, тестом № 567, висновком щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 40 від 22.06.2023, доданими фрагментами відеозаписів з місця події, наданих працівниками поліції, якими здійснювалось фіксування місця та обставин події.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в суду було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно з п. 1 розділу ІІ Інструкція №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкція №1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкція №1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, наданого працівниками поліції, які фіксували обставини вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно їхав на мопеді з дитиною, при цьому був без мотошолома та не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, при огляді останнього з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у ОСОБА_1 було встановлено стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, при цьому останній не заперечував, що вживав алкогольний напій. Крім того, на відеозаписі убачається наявність у дитини саден на обличчі, що підтверджується довідкою № 3023 від 22.06.2023, наданою стороною захисту у судовому засіданні, згідно якої у ОСОБА_4 виявлено садна лобової ділянки області носа, правого колінного суглоба, струс головного мозку.

Згідно з роздруківки результату тестування № 567 від 22.06.2023 на стан сп`яніння проведений за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат тесту становить 1,04 ‰ проміле.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 40 від 22.06.2023, у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 262252 від 22.06.2023 у графі: «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що «випив бутилу Revo».

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, більше того, ОСОБА_1 підтвердив те, що він керував транспортним засобом, попередньо вживши алкогольний напій, задля усунення небезпеки для здоров`я дитини.

При цьому, слід зазначити, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Що ж стосується доводів захисника в частині того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, суд зазначає, що обставини неможливості усунення небезпеки для здоров`я дитини будь-яким іншим шляхом, окрім шляхом керування ОСОБА_1 транспортним засобом є сумнівними, оскільки останній, знаючи, що за декілька годин до вказаної події вживав алкогольний напій, отже, керуючи транспортним засобом, вчиняє протиправні дії. Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості викликати швидку медичну допомогу або ж, у такому разі, везти дитину безпосередньо до медичного закладу для надання медичної допомоги, а не до племінника ОСОБА_3 , який у судовому засіданні підтвердив, що не підходив до ОСОБА_1 з сином та не надав дитині медичної допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Крім того, щодо доводів захисника про існування розбіжностей у результатах огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, суд зазначає, що такі розбіжності, зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, результаті тесту № 567, висновку щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 40 від 22.06.2023 та протоколі про адміністративні правопорушення дійсно є, проте вони не є грубим порушенням вимог Інструкції, щоб вважати їх неналежними та недопустими доказами. Більше того, перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не заперечувалось самим ОСОБА_1 під час проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та під час судового розгляду.

Таким чином, суд бере до уваги, що однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам Кобець проти України від 14.02.2008, Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, Леванте проти Латвії від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які викладені в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно положень статті 25 Кодексу України про адміністративні правопорушення оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

Отже, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні 22.06.2023 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 25, 33-35, 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 22.06.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, на розрахунковий рахунок UA0006001, отримувач коштів ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійокна користь держави на розрахунковий рахунок UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко