ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/829/23Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І.
Провадження № 33/817/372/24 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сампари Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн..

Згідно даної постанови,13 вересня 2023 року о 11 годині 59 хвилин ОСОБА_1 по вул.Центральній,51 в с.Соколівка Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем ChevroletLacetti н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також, 13 вересня 2023 року о 11 годині 59 хвилин ОСОБА_1 , який протягом року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7695008 від 08 вересня 2023 року, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за що було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, повторно протягом року, по вул.Центральній в с.Соколівка Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем ChevroletLacetti н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.

Свої доводи мотивує тим, що суддею грубо порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки справа розглянута без його участі та належного повідомлення та з`ясування усіх обставин події, адже він перебуває на військовій службі.

Зазначає, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а стояв біля нерухомого автомобіля, коли прибули працівники поліції, а відеозаписи з місця події є частковими.

Вказує, що патрульним порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки жодних ознак сп`яніння у нього не було.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити з мотивів, викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджуються доводи захисника щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому вважаю, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 450234 від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Лановецька міська лікарня» від 13 вересня 2023 року.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки надійшло повідомлення на лінію 102, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.

За вказаних обставин необґрунтованим є твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки останній на місці події жодного разу не заперечував факт керування автомобілем, а також він підтверджується відеозаписом з місця події.

Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, суд дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 2.1(а) Правил дорожного руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД 450195 від 13.09.2023 року; аудіовізуальному диску, на якому міститься відеозапис подій, що мали місце 13.09.2023 р.; рапорті чергового відділення поліції № 2 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області № 3019 від 13 вересня 2023 року.

Так, ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Ч.5 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Віповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7695008 від 08.09.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Вказаним доказам суд дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.

Захисник в судовому засіданні вказує на те, що місцевий суд безпідставно позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, так як в матеріалах справи відсутні відомості про те, що таким правом останній був наділений.

Такі доводи сторони захисту апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до відомостей регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філії ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС №6143 (ТСЦ МВС №6143) № 31/19/3-919 від 13 серпня 2024 року, у даних ЄДР МВС України відсутня інформація про видачу ОСОБА_1 посвідчення водія. Разом з тим, у ЄДР МВС містяться відомості про позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , зокрема з посиланням на п`ять постанов Лановецького та Тернопільського міськрайонного судів за порушення останнім вимог ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП.

При цьому, визщнання винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, суд визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, вчинене повторно протягом року, за що передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. Отже санкція вказаної статті передбачає безальтернативне стягнення у вигляді як штрафу, так і позбавлення права керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання накладення на ОСОБА_1 стягнення, місцевий суд керувався вимогами ст.36 КУпАП, відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя