Справа№464/6035/24
пр.№ 3/464/2434/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 , -

за ст.ст.124, 130 ч.1 КУАП,

у с т а н о в и л а :

До суду надійшли дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУАП та ст.130 КУАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУАП суддя об`єднує справи № 464/6035/24 та № 464/6036/24 в одне провадження. Відповідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Тому суддя об`єднаній присвоює № 464/6035/24.

ОСОБА_1 26 серпня 2024 року о 07.55 год на вул.Стрийська,45В, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_2 , не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного закону, не дотрималась безпечного інтервалу, наслідок чого здійснила наїзд на транспортні засоби: «Фольксваген» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та «Вольво» н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , під час об`їзду перешкоди, а саме транспортних засобів, які зупинились на червоний сигнал світлофора в попутному напрямку. Вналідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.13.1, 13.3 ПДР.

Крім цього, ОСОБА_1 тоді ж - 26 серпня 2024 року о 07.55 год на вул.Стрийська,45В в м.Львові керувала автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння 2,46 ‰, чим порушила п.2.9а ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 130 ч.1 КУАП.

ОСОБА_1 , яка користується професійною правничою допомогою адвоката Короїд Ю.М., та останній до суду на неодноразові виклики не з`явились; жодних клопотань щодо витребування доказів чи долучення таких до матеріалів справи не подали, окрім як про неодноразові відкладення та у подальшому про розгляд справ у їх відсутності. Тому відповідно до ч.1 ст.268 КУАП суддя вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у даній категорії справ не є обов`язковою.

Потерпілі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи у встановленому законом порядку попередженими про кримінальну відповідальність та приведеними до присяги, у суді дали свої показання про вчинення ОСОБА_1 ДТП по відношенню до їх транспортних засобів, одночасно повідомили про перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані, про що свідчили її: повільність рухів і нестійка хода, порушення мовлення і запах алкоголю з ротової порожнини, продуття нею приладу «Драгер», з результатами якого вона погодилась, адже зазначала, що «випила» і немає що спростовувати, про це вона також у телефонній розмові повідомила чоловіка. Потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що потерпіла не відшкодувала заподіяну йому шкоду, а потерпілий ОСОБА_3 ствердив, що претензій до правопорушниці не має.

Дослідивши матеріали справи та показання потерпілих, суд дійшов наступного висновку.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 124 КУАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як унормовано п.п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; та під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

За ч.1 ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції п.2.9а ПДР України.

Учинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується наданими органами поліції та безпосередньо дослідженими суддею в порядку КУАП доказами у відповідності до ст.251 КУАП:

протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 117967, ЕПР1 № 117977 від 26 серпня 2024 року, що за формою та змістом відповідають вимогам ст.256 КУАП, та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, де відображено розташування транспортних засобів після ДТП і локалізацію механічних пошкоджень; зі змістом схеми учасники події були ознайомлені що підтверджується їх особистими підписом на ній, при цьому будь-яких заперечень з боку останніх не надходило;

письмовими поясненнями та показаннями у суді потерпілих про наїзд автомобіля ОСОБА_1 на швидкості в їх автомобілі, що стояли попереду її ТЗ, водій автомобіля перебувала у нетверезому стані та погодилась з результатами приладу «Драгер», у зв`язку з чим не було необхідності слідувати до медичного закладу;

визнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що з її вини сталась ДТП;

результатом тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу алкотестера «Драгер», яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 2,46 ‰;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

відеозаписом з місця події, що мала місце 26.08.24., де зафіксовано та відображено факт ДТП, визнання ОСОБА_1 своєї вини у такій, процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з відповідним результатом, яким підтверджується ознаки алкогольного сп`яніння останньої, де така ствердила, що немає що оспорювати, адже напередодні випила, про що в телефонній розмові повідомила і чоловіка, відмовилась їхати до медичного закладу.

У судді немає підстав піддавати сумніву достовірність доказів. Потерпілі попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст.384 КК України, жодних підстав для недовіри їх показанням судом не встановлено. Послідовні показання потерпілих жодними доказами не спростовано, такі повністю та логічно вписуються в картину події правопорушень та відповідають відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Підсумовуючи наведене, наявні беззаперечні письмові докази та показання, що узгоджуються між собою, є послідовними, у сукупності та взаємозв`язку є достатніми, достеменно свідчать про порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та її вини у цьому. Підстав сумніватися в достовірності таких немає.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП, та спростовували даний висновок, відсутні.

Суддя акцентує увагу, що у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За вчинене правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, з урахуванням характер скоєного у сфері безпеки дорожнього руху та особу правопорушника, суддя вважає, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, перешкод для застосування цих стягнень не встановлено, зазначене згідно зі ст.23 КУАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Оскільки на правопорушника накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУАП з нього на користь держави підлягає до стягнення судовий збір. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106(у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО