Справа № 226/1494/24
Провадження № 3/226/396/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу, 07.06.2024 о 10.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VІІІ та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, як особа, яка протягом року вже піддавалася адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , не визнаючи своєї вини у вчиненні психологічного насильства відносно дружини, в судовому засіданні пояснив, що, незважаючи на розірваний в жовтні 2023 року шлюб, вони з колишньою дружиною та їх спільним сином мешкають в одному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їм на праві спільної власності. Між ним і колишньою дружиною склалися неприязні стосунки, так як вона знайшла собі іншого чоловіка, що викликає у нього ревнощі. У зв`язку з напруженою обстановкою в місті, пов`язаною з активними бойовими діями поблизу, дружина разом з дитиною двічі виїжджала у більш безпечні області України, а потім повернулася додому. 08.06.2024 вона разом з сином мала їхати у м.Львів, де перебували як внутрішньо-переміщені особи. У зв`язку з цим 06.06.2024 напередодні їх від`їзду він запропонував дружині влаштувати невелику сімейну вечірку та пожарити шашлики, з чим вона погодилася. До них також приєдналися два їх знайомі, з якими вони разом вживали у них вдома алкогольні напої. Вранці наступного дня він похмелився і коли вони з дружиною знаходилися на кухні, почув, що дружині хтось зателефонував. Він подумав, що це її коханець, який вже двічі приїздив до них додому розбиратися з ним, коли у них з дружиною виникали якісь негаразди. Будучи невдоволеним цим та ревнуючи дружину до нього, він відібрав у неї телефон, щоб впевнитися, що це телефонує саме цей чоловік. Через це у них з дружиною виникла сварка, під час якої вони обидва вживали непристойні слова на адресу один одного, що за останні роки їх складних сімейних стосунків стало звичною для них ситуацією. Їх сварку почув син, якого дружина налаштовує проти нього, і зателефонував матері дружини, яка викликала на їх адресу працівників поліції, які забрали його до відділку поліції, де склали відносно нього протокол.

Складність сімейних стосунків підтвердила в судовому засіданні і потерпіла ОСОБА_2 , яка суду пояснила, що з ОСОБА_1 вона тривалий час вона знаходилася у шлюбі, в якому у 2014 році народився син, задля безпеки якого вона вже декілька разів за час війни виїздила за межі Донецької області. Так як чоловік став зловживати спиртними напоями, в жовтні 2023 року за її ініціативою їх шлюб був розірваний, проте, незважаючи на це, вони продовжували жити разом в одному будинку, так як ні в кого з них власного окремого житла немає. Часто між нею і чоловіком виникають сварки, які дійсно стали для них звичною ситуацією. Вона також йому не мовчить і вони вдаються до взаємних образ. Коли вона познайомилася з іншим чоловіком, про що дізнався її колишній чоловік, це йому не сподобалося, і стосунки стали ще напруженіші. Він ображав її, і через це вона зверталася за допомогою до свого нового знайомого, який двічі зустрічався з колишнім чоловіком і попереджав його про те, щоб він її не ображав. 06.06.2024 перед їх з сином від`їздом вони вирішили провести вечір разом по-сімейному. Чоловік з їх знайомими вживав горілку, вона пиво, і будь-яких сварок чи конфліктів між ними не було. А вранці наступного дня між нею і чоловіком виник конфлікт, так як він досі тримає на неї образу за розірвання шлюбу і ревнує її до іншого, у зв`язку з чим десь подів її телефон. Коли вона запитала у нього, де її телефон, він відповів, що віддасть їй телефон у день її від`їзду, через що між ними виникла сварка. Почувши їх сварку, син, не повідомивши ні її, ні батька, зателефонував бабусі і та викликала працівників поліції. Поясняла, що через сварку вона особисто працівників поліції не викликала б, а звернулася б до них тоді, коли б їй загрожувала небезпека. Про те, що бабуся викликала працівників поліції, син її попередив, а чоловік про це нічого не знав. Мобільний телефон він їй повернув ще до приїзду співробітників поліції.

Надавши оцінку встановленим обставинам та дослідженим доказам, суд дійшов наступних висновків.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Поняття домашнього насильства визначається Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі. Cама по собі взаємна сварка подружжя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, не утворює, так як у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Встановлені судом обставини та досліджені докази: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, надані в судовому засіданні сторонами, заява не потерпілої до органу поліції, а її матері, яка під час варки між подружжям була відсутня, не є достатніми для визнання факту вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства.

Згідно ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом. Так як доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, які б у розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» підпадали б під поняття психологічного насильства і підтверджували б його вину, судом не встановлено, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283-285, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі №3/226/396/2023 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст.173-2 ч.2 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка