ПОСТАНОВА

Іменем України

справа № 542/1673/24

провадження № 3/542/633/24

06 грудня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 КпАП України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебувають матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08.09.2024 серії ААД № 678820, 08.09.2024 о 18:25 год в с. Пристанційне по вул. Шкільній, 5 громадянин ОСОБА_1 керуючи трактором Т-40, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, який поліцейський зробив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 та 8.9 «б» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд матеріалу без його участі. У заяві також вказав, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Як вбачається з частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. При цьому, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статтей 38, 277 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відовідальності, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб). Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та виконання Правил дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу..

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до суду було надано відеозапис події.

Судом досліджено наданий до матеріалів справи диск, який містить відеозаписи подій. Так, відео з назвою «0000000__0008» розпочинається з того, що працівники поліції повідомили про здійснення відеофіксації та попросили водія трактора надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію траспортного засобу. Встановлено, що в цей час транспортний засіб не рухався, а водій знаходився в кабіні трактора. Далі водій повідомив, що на прохання їде витягувати автомобіль, який застряг та зазначив, що оскільки він поспішав, то не взяв із собою документів, вони знаходяться вдома. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що випише постанову за керування транспортним засобом без відповідного документа. В подальшому працівники поліції попросили водія вийти з транспортного засобу, однак ОСОБА_1 завів двигун трактора та поїхав, працівники поліції поїхали за ним. Під час руху автомобіля працівник поліції звуковими сигналами повідомив водія трактора про необхідність зупинки, після чого автомобіль зупинився та працівник поліції підійшов до трактора, який в цей момент вже стояв на узбіччі піщаної дороги. Після цього ОСОБА_1 покинув трактор, а працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у присутності водія та ознайомили останнього з ним.

На відеозписах з назвами « 2127_0060» та « 2126_0059» зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів до протоколу про адміністративне правопорушення надано не було.

Надаючи оцінку дослідженим відеозаписам, суд доходить висновку про те, що вони не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Водночас, на переконання суду, із дослідженого відеозапису підтверджується факт непокори ОСОБА_1 законній вимозі працівника поліції.

Так, з досліджених відеозаписів судом безпосередньо встановлено, що транспортний засіб був зупинений працівниками поліції, які вимагали від водія надання документів, визначених законом. Водій транспортного засобу в порушення вимог закону таких документів не надав, на що йому було повідомлено про те, що він вчинив адміністративне правопорушення та його буде притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом. При цьому, водій повинен був залишатися на місці для оформлення працівниками поліції відповідних матеріалів. Натомість, ОСОБА_1 нехтуючи такій законній вимозі поліцейських покинув місце зупинки транспортного засобу. Однак, працівники поліції відразу поїхали за ним та подали сигнал про зупинку, після чого водій зупинив трактор та йому було повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про адмітістративне правопорушення за невиконання вимоги про зупинку.

Проте, на переконання суду, дії водія свідчили про наявність ознак складу іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.185 Кодексу про адміністративні правопорушення злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги. Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Отже, на переконання суду працівники поліції правомірно вимагали від водія надати відповідні документи на право керування транспортним засобом, а в подальшому, після повідомлення водія про їх відсутність, правомірно вимагали залишатися на місці зупинки транспортного засобу для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, однак останній в зухвалій формі проігнорував законну вимогу працівників поліції та покинув місце зупинки транспортного засобу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінітративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а формально є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

При цьому, слід зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає об`єктивну сторону правопорушення, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

На підставі наведеного доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 7, пунктом 1 статті 247, статтями 251, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.