ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 Справа №607/24207/23 Провадження №3/607/874/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника адвоката Карапетяна Е.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купчинці Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 16 березня 2023 року о 20 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Симоненка, 6 керував автомобілем марки «Peugeot 4007», державний номерний знак НОМЕР_1 , та будучи причетний до дорожньо-транспортної пригоди, вжив алкоголь, з його слів коньяк, до проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння або ж звільнення від такого огляду працівниками поліції. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком лікаря №103 від 16.03.2023 р., чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

Крім того громадянин ОСОБА_1 30 листопада 2023 року о 08 год. 32 хв. на перехресті вул. Київська та вул. Сагайдачного в с. Біла Тернопільського району Тернопільської області керував автомобілем марки «Peugeot 4007», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду письмові пояснення по справі про адміністративне правопорушення, водночас зазначив про неможливість з`явитися в судове засідання. У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглядати у відсутності ОСОБА_1 , з урахуванням поданих ним письмових пояснень у справі, та за участю його захисника адвоката Карапетяна Е.Т.

Із поданих ОСОБА_1 до суду письмових пояснень вбачається, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не визнає та зазначає, що між ним та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, проте він був впевнений, що дорожньо-транспортної пригоди не було та він не вчиняв наїзд на останнього, оскільки ОСОБА_3 не було заподіяно шкоди, а тому надалі він із своєю знайомою в автомобілі вжили алкогольний напій коньяк.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Карапетян Е.Т. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. При цьому звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, про яку дорожньо-транспортну пригоду йдеться, не зазначено час та місце її вчинення. Крім того вказує, що ОСОБА_1 не знав про те, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду та про її скоєння дізнався після того як вжив алкоголь, про що повідомляв працівникам поліції на місці події. Крім того у графі протоколу «свідки чи потерпілі» відсутні відомості про потерпілих, а також відсутні відео та фотофіксація вказаної події. За вказаних обставин вважає, що протокол не відповідає вимогам закону та не може бути врахований судом як належний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того в судовому засіданні адвокат Карапетян Е.Т. заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630348 від 30.11.2023 р., ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). За порушення вимог п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України передбачено відповідальність згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Також як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630350 від 30.11.2023 р., ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. За керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачено відповідальність згідно ст. 126 КУпАП.

Так, у відповідності до ч. 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015 року., у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2023 року о 20 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Симоненка, 6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 4007», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого останньому було завдано тілесних ушкоджень, які встановлені у висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 № 312 від 25.05.2023 р. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди до проведення медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вжив алкогольні напої та проведеним в подальшому оглядом на визначення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР встановлено факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння (висновок лікаря №103 від 16.03.2023 р.).

Крім того встановлено, що 30 листопада 2023 року о 08 год. 32 хв. на перехресті вул. Київська та вул. Сагайдачного в с. Біла Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 4007», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 630348, ААД №630350 від 30.11.2023 року; аудіовізуальному диску, на якому міститься розгляд справи суб`єктом владних повноважень на місці зупинки автомобіля марки «Peugeot 4007», державний номерний знак НОМЕР_1 ; рапорті слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Сліпчук І. від 09.10.2023 р.; копії витягу з ЄРДР; копії протоколу огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 16.03.2023 р. та план-схемі до нього; копії протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 17.03.2023 р.; копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 17.03.2023 р.; копіях протоколу допиту свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_6 від 05.10.2023 р.; копії результатів лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 17.03.2023 р. та копії висновку експерта №267 від 27.03.2023 р., з яких вбачається, що при дослідженні взірця крові ОСОБА_1 , відібраного медичними працівниками КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР 16 березня 2023 року о 21.55 год. знайдено етиловий спирт в концентрації 1,37‰ (проміллє); копії висновку КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР № 103 від 16.03.2023 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; копії висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-23/3246-ІТ від 24.03.2023 р., копії висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/120-23/3238-ІТ від 28.03.2023 р., копії висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 № 312 від 25.05.2023 р., копії протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 08.06.2023 р., копії висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-23/8501-ІТ від 09.08.2023 р., копії повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України від 09.10.2023 р.; копії повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП №8322/41/33/0-2023 від 27.10.2023 р.; рапорті командира взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Станько С.; копії постанови серії ЕАТ №7866022 від 04.10.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим суд ставиться критично до заперечень сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не знав, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду та про її скоєння дізнався після того як вжив алкоголь, та вважає їх такими, що направлені на уникнення адміністративної відповідальності. При цьому суд бере до уваги те, що під час допиту в якості свідка в межах кримінального провадження, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, ОСОБА_1 надав слідчому протилежні за змістом пояснення (копія протоколу допиту ОСОБА_1 від 05.10.2023 р. міститься у матеріалах справи), в яких підтвердив те, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду 16 березня 2023 року близько 20.00 год. по вул. Симоненка, 6 в м. Тернополі, скоївши наїзд на ОСОБА_4 , однак останній відмовився від надання йому допомоги. Надалі прийшовши додому, він через вказану подію посварився із своєю дівчиною, після чого взявши пляшку коньяку, випив її в автомобілі із своєю знайомою. Пояснення аналогічного змісту були надані під час досудового розслідування кримінального провадження свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також перед допитом були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, та які підтвердили факт причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди та вживання ним алкогольних напоїв після цього (копії відповідних протоколів допиту містяться у матеріалах справи).

Крім того суд не бере до уваги заперечення сторони захисту щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам закону, тому не може бути врахований судом як належний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та вважає, що зміст вказаного протоколу відповідає встановленим ст. 256 КУпАП вимогам, в тому числі у ньому викладено суть адміністративного правопорушення. Разом з тим не зазначення відомостей про дорожньо-транспортну пригоду не має істотного значення для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, адже такі відомості встановлені судом із інших матеріалів справи. Крім того не підлягають відображенню в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП відомості про потерпілих, адже склад вказаного правопорушення не передбачає завдання будь-кому шкоди, та відповідно, потерпілих від даного правопорушення немає, разом з тим встановлено, що у протоколі містяться відомості про ОСОБА_4 , який є потерпілим в дорожньо-транспортній пригоді, та інших свідків вказаної події. Щодо відсутності відео та фотофіксації вказаної події, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена сукупністю інших досліджених доказів, які є переконливими та спростовують заперечення сторони захисту.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, та ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При цьому судом береться до уваги те, що ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 01.12.2023 р., долученої до адміністративних матеріалів, вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, однак 10.11.2021 р. дане посвідчення було вилучено відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/21082/21 від 19.05.2022 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік та станом на 30.11.2023 р. ОСОБА_1 право керування транспортними засобами у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 р. не отримав.

Як вбачається із висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 року по справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.З вказаної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.

В свою чергу слід зазначити, що у разі якщо особи, які керують транспортними засобами без посвідчення водія та перебувають або можуть перебувати в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, вірогідність спричинення ще більш серйознішої шкоди в такому випадку є значно вищою, а тому запобігальна мета покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.

Таким чином вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, оскільки саме таке стягнення, на думку суду, буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчинених правопорушень, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Окрім того приходжу до переконання, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не підлягає оплатному вилученню, оскільки як вбачається із матеріалів справи, зокрема з протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 630348, ААД №630350 від 30.11.2023 року та довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 01.12.2023 р., автомобіль марки «Peugeot 4007», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не належить йому на праві приватної власності.

Керуючись ст. ст. 8, 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81600 (вісімдесят одну тисячу шістот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скаргаподається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя С. В. Кунцьо