Справа № 154/233/24 Провадження №33/802/709/24 Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Лесика С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 11 січня 2024 року об 11:00 по вул. Садовій в с. Новосілки Володимирського району Волинської області водій керувала транспортним засобом «Volkswagen Touran», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовилася за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не є безперервним. Посилається на те, що ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на місці зупинки, але у поліцейських не було при собі драгера, а тому працівники поліції спрямовували її своїми діями відмовитись від проходження огляду. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №219100, складеним 11.01.2024 об 11:20, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовилася та засвідчила його власним підписом (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2024 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров`я (а.с.5-6); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №818906 від 11.01.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121, ст.125 КУпАП за те, що вона 11.01.2024 об 11:00 по вул. Садовій в с. Новосілки Володимирського району Волинської області, керуючи транспортним засобом, перевозила дитину нижче 145 см зросту без автокрісла та не увімкнула аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського (а.с.7); відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 постійно вагалася, проходити їй огляд чи ні. Спочатку вона дійсно погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, але в результаті відмовилася його проходити, після чого працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9);

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11 січня 2024 року об 11:00 по вул. Садовій в с. Новосілки Володимирського району Волинської області водій керувала транспортним засобом «Volkswagen Touran», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).

В судовому засіданні місцевим судом було допитано свідків - поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які суду показали, що 11.01.2024, під час патрулювання в с. Новосілки, вони зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 щоб дізнатися як проїхати на вул. Лесі Українки. Крім того, в автомобілі знаходилися діти, які перевозилися без використання спеціальних автокрісел. При спілкуванні з водієм у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкіри обличчя. Після чого, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 постійно вагалася, не знала, що їй робити. Спочатку вона погодилася пройти огляд на місці зупинки, у зв`язку з чим був викликаний інший екіпаж патрульної поліції з приладом «Драгер», але через деякий час ОСОБА_1 відмовилася проходити огляд. Водію були роз`яснені наслідки як відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і наслідки виявлення у неї алкогольного сп`яніння. Після чого, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, саме такі дії працівників поліції та ОСОБА_1 вбачаються і з відеозапису бодікамери працівника поліції, дійсно ОСОБА_1 погодилась на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але сказала, що у неї вчора було день народження та вона вживала алкоголь і не впевнена, що проходження огляду покаже негативний результат, запитувала чи можливо обійтись лише штрафом. Тривалий час вагалась чи проходити їй огляд, працівниками поліції було роз`яснено їй наслідки позитивного результату на огляд та наслідки відмови від огляду, згодом ОСОБА_1 відмовилась від огляду, на неї був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення нею вимог п.2.5 ПДР, вона була ознайомлена з протоколом та власноручно засвідчила його власним підписом (а.с.9).

Більше того, апеляційний суд звертає увагу, що і сама ОСОБА_1 не заперечувала факту, що може перебувати у стані алкогольного сп`яніння та не заперечувала щодо ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у неї та озвучені поліцейськими.

Отже, доводи апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння повністю спростовуються поясненнями свідків та наявними відеозаписами в матеріалах справи, та не беруться апеляційним судом до уваги.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 відмовилась під проходження огляд на стан сп`яніння через підбурювання поліцейських є необґрунтованими, так як під час апеляційного розгляду було встановлено, що ні ОСОБА_1 , ні її захисник з моменту вчинення правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 у провину, а це 11 січня 2024 року, з будь-якими скаргами чи заявами стосовно, на їх думку неправомірних дій поліцейських, до відповідних органів не звертались.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 було безпричинно зупинено працівниками поліції, апеляційний суд зазначає таке.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, то працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео, оскільки відеозапис є чітким, зрозумілим, містить інформацію щодо факту відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Лесика С.І. - залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов