Справа № 362/6915/23 Головуючий в суді І інстанції - Дорошенко В.М.
Провадження № 33/824/74/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Лютого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.09.2023 року о 23:10 год. у смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області на вул. Білоцерківська керував транспортним засобом (моторолер) Honda Tact, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано, що зазначена постанова є необґрунтованою та винесеною на підставі неповно з`ясованих обставин справи і з порушенням норм процесуального і матеріального права, а тому є такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що 10.09.2023 року поліцейськими було винесено постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, після чого вони почали вимагати підписати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, погрожуючи відбиранням транспортного засобу, а тому він під диктовку поліцейського в протоколі зробив запис про те, що випив пива, тобто вказаний протокол було підписано ним під тиском працівників патрульної поліції. Жодних пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння зі сторони поліцейських йому не надходило, поняті чи свідки при цьому не залучалися. Судовий розгляд відбувався за формальною процедурою, без перегляду відеодоказів вчиненого правопорушення, без можливості скористатися правовою допомогою адвоката, шляхом переконання підписати розписки про ознайомлення зі своїми правами (які йому роз`яснені не були) та про визнання вини у вчиненні правопорушення. Також апелянт вказує на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з салону патрульного автомобіля не підтверджує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Будь-яких доказів, що працівники поліції дотрималися вимог встановлених законодавством щодо порядку виявлення у водіїв ознак сп`яніння чи порядку направлення водіїв на проходження огляду на визначення стану сп`яніння матеріали справи не містять. За таких обставин просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_1 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Між тим, ці висновки судді зроблені на підставі неповно досліджених доказів та погодитись із ними не можливо.

Так, частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р. з наступними змінами.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у поєднанні із вимогами зазначених вище нормативних документів дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обставини, поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Вимог цих нормативних документів як у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення, так і під час розгляду справи у суді першої інстанції дотримано не було.

Так, статтею 266 ч.ч.2,3,5 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р. з наступними змінами, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія ранспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За результатами розгляду справи у суді першої інстанції, на підставі досліджених доказів суддя дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, суд вважає, що указані висновки суддею місцевого суду зроблені внаслідок неповного з`ясування фактичних обставин справи, неналежної оцінки зібраних у справі доказів з точки зору їх допустимості та достатності та порушення вимог КУпАП в частині безпосередності дослідження доказів, а тому погодитись із цими висновками не можливо.

Як зазначено вище, факт пропозиції/вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення за допомогою доказів, вичерпний перелік джерел яких визначений у ст. 251 КУпАП. Між тим, у справі не зібрано достатньої кількості доказів, які би указували на доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та факт наявності вимоги поліцейського пройти такий огляд.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, вказаний відеозапис не містить доказів того, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та що ОСОБА_1 відмовився пройти вказаний огляд. Натомість, з вказаного відеозапису вбачається лише те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, натомість ні зміст розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції, ні будь - яких дій, пов`язаних з пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння та дій, які б свідчили про відмову ОСОБА_1 пройти такий огляд вказаний відеозапис не містить.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та матеріалів справи, вони не містять даних про присутність двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , як це передбачено вимогами ст. 266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р. з наступними змінами.

Таким чином, будь-яких доказів того, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та що ОСОБА_1 відмовився пройти вказаний огляд, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) чи пояснень свідків матеріали справи не містять.

Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту пропозиції/вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження зазначеного огляду.

Для з`ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції двічі були викликані працівники поліції, які склали вказаний протокол, однак вони до суду не з`явились, будь - яких заяв із зазначенням причин їх неявки до суду не надходило.

Витлумачивши, відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви у цій частині обвинувачення на користь ОСОБА_1 суд приходить до висновку про недоведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наявності зазначених вище порушень закону постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Оскільки зібраними у справі доказами не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження у цій справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька