Провадження № 3/193/102/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 лютого 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Хомич Н.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2024 ДОП ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном Корецьким С.В., складено протокол, серії ВАВ № 835957 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, за фактом того, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом господарювання, 25.01.2024 о 14:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , здійснював торгівлю алкогольними напоями без отримання ліцензії та провадження такого виду господарської діяльності.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні не визнав, не заперечував, що він дійсно у холодильній вітрині зберігав алкогольні напої (пиво, слабоалкогольні напої), проте наголосив, що такий товар він тримав у магазині винятково для власних потреб. Пояснив, що справді у березні 2023 року у нього закінчився строк дії ліцензії на продаж алкогольними напоями, термін дії якої він до цього часу не продовжував, при цьому повідомив, що після спливу строку дії такої ліцензії він продовжував закуповувати алкогольні напої у підприємства-постачальника та зберігати їх у холодильній вітрині, але лише для того, щоб це підприємство не забрало з його магазину цю холодильну вітрину, однією з умов користування якою на безоплатній основі було обов`язкове придбання ним у цього постачальника алкогольних напоїв та зберігати їх у згаданій вітрині. Наголосив, що суттєвого виторгу магазин не приносить, тому він до цього часу ще не вирішив чи доцільно йому отримувати таку ліцензію.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, суддя дійшов такого висновку.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом рапорту від 25.01.2024, ДОП ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Корецького С., 25.01.2024 під час відпрацювання території Девладівської ОТГ він виявив в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » продаж алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_1 без ліцензії.

Із долучених письмових пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він є фізичною особою-підприємцем, перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 , де він здійснює свою господарську діяльність, 25.01.2024 о 14:00 год до його магазину зайшли працівники поліції і на запитання наявності у нього ліцензії на продаж алкогольних напоїв він пояснив, що така ліцензія у нього була, але строк її дії вже закінчився і нової він не виготовляв. Пиво, яке було залишено на вітрині, він зберігав для власного вживання. Зокрема працівника поліції було вилучено з вітрини загальною кількістю 65 пляшок на суму 1950 грн. (а.с. 3).

Факт виявлення та вилучення відповідної кількості алкогольних напоїв з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в с. Макорти Криворізького району та належить ФОП ОСОБА_3 відображено і у відповідному протоколі вилучення речей від 25.01.2024, а саме пива: Оболонь Преміум ємкістю пляшки 0,5 л та кількістю 3 пляшки, Cartes 0,33л 5 пл., Brug 0,5л 3 пл., Pubster 0,5л 4 пл., Zlata Praha 0,5л - 4 пл., Hike 0,5л 13 пл., Brug Blonde 0,5л 9 пл., German Rich 0,5л 4 пл., Zіbert 0,5л 1 пл., Beer mix 0,5л 4 пл., Beer mix Hard 0,5л 1 пл.; сидрів: Vіna Banka 0,5л 3 пл., Cider Ciber 0,5л 2 пл.; а також слабоалкогольних напоїв: Bronx 0,5л 7 пл., Obolon Hard 0,5л 1 пл. та Dzew 0,5л 1 пл.

Також матеріалами справи встановлено, що підтвердив у судовому засіданні і сам ОСОБА_1 , він є суб`єктом господарської діяльності, зокрема останній здійснює таку діяльність через набуття ним у встановленому законом порядку статусу фізичної особи-підприємця.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративним правопорушенням є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Об`єктивна сторона даного правопорушення, а саме провадження господарської діяльності, виражається в таких формах:

-без державної реєстрації як суб`єкта господарювання;

-без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом;

-без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

-у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії;

-без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають вичерпний перелік вимог до провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (з наступними змінами) передбачено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що роздрібна торгівля алкогольними напоями для споживання на місці дозволяється суб`єкту господарювання за наявності в нього ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Відповідно до статі 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч.2 ст.50 ЦК України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Отже, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання полягає у діяльності з виготовлення, реалізації продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, особою, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку суб`єктом господарювання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, важливими і обов`язковими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та її здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

Отже систематичність є ознакою підприємницької діяльності, а не умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Під час розгляду справи, що не заперечував сам ФОП ОСОБА_1 , на момент проведення перевірки у нього була відсутня чинна ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Доводи ОСОБА_1 про те, що описаний товар у вигляді алкогольних напоїв, не був предметом реалізації і виявлені алкогольні напої зберігалися на вітрині для власного споживання, суд знаходить безпідставними.

Згідно з ч. ч.1 та 2 ст.698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

Відповідно до ч.2 ст.699 ЦК України виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу.

Таким чином, розташування вказаних алкогольних напоїв у холодильній вітрині продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » слід розцінювати як роздрібну торгівлю, тобто діяльність з продажу товарів і, що товари вказані в протоколі вилучення були призначені саме для їх продажу (реалізації), а за відсутності відповідної ліцензії на даний вид діяльності, такі дії утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу правопорушення через відсутність доказів факту реалізації алкогольних напоїв є очевидно надуманими, оскільки явно не узгоджуються з тим, що він вилучені алкогольні напої зберігав для власного вживання не за місцем свого постійного проживання у квартирі в сел. Софіївка, а за місцем здійснення своєї господарської діяльності у магазині в с. Макорти. При цьому з пояснень останнього також видно, що він продовжував закуповувати алкогольні напої не додому, а саме до магазину, незважаючи на закінчення дії ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Згадані доводи ОСОБА_1 суд знаходить його способом захисту від притягнення до адміністративної відповідальності та намаганням уникнути покарання, оскільки такі твердження, окрім того що є надуманими, вони також спростовуються вищевказаними матеріалами справи і зібраними доказами.

При цьому варто зауважити, що ФОП ОСОБА_1 лише нещодавно притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, але за ознаками продажу тютюнових виробів без ліцензії, проте тоді за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 провадження за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносного нього було закрито за відсутністю події складу цього адміністративного правопорушення лише через недоведеність саме факту реалізації підакцизних товарів (тютюнові вироби зберігалися у цьому ж магазині, але під прилавком). Проте, після згаданого судового розгляду справи ФОП ОСОБА_1 належних висновків не зробив, не привів у відповідність до норм чинного законодавства реалізацію інших товарів, роздрібна торгівля яких дозволена лише на підставі відповідної ліцензії, що на переконання суду свідчить про зухвалість його поведінки, сподівання, що і в майбутньому він також може уникнути покарання.

Крім того, на переконання суду, дії ОСОБА_1 щодо продажу ліцензійних товарів без необхідних дозвільних документів завдають шкоди державному бюджету України у вигляді неотриманих доходів з видачі ліцензій. Оскільки, в умовах війни, яка триває майже 2 роки, на стримування агресора для нормального функціонування та забезпечення Збройних Сил України держава спрямовує всі можливі внутрішні фінансові ресурси, які вона сподівається поповнювати за рахунок, у тому числі сумлінної та добросовісної сплати суб`єктами підприємницької діяльності належних до сплати податків, зборів та обов`язкових платежів.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП і провину останнього у його вчиненні суддя вважає доведеною.

З врахуванням вищенаведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визначеного санкцією статті за якою він притягається до відповідальності, але без конфіскації продукції, яка реалізовувалася без ліцензії.

Крім того, узв`язку з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, згідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з нього також належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без конфіскації продукції, яка реалізовувалася без ліцензії.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець