ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4956/24
Провадження № 3/210/2248/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 листопада 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, стрілець-помічник гранатометника 3-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 03 вересня 2024 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №00069 від 28.08.2024 року, складеного ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 , лейтенантом ОСОБА_3 21 серпня 2024 року о 09:00 год. було виявлено, що сержант ОСОБА_1 перебував на посту несення бойового чергування військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому мережанку ОСОБА_1 було запропоновано відвідати медичний заклад КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» з метою освідчення на предмет алкогольного сп`яніння, про що складено лікарський висновок (№1841 від 21.08.2024), що підтвердив стан алкогольного сп`яніння. Лікарський висновок після проведення належних досліджень в лікарні представниками військової частини НОМЕР_1 було отримано 27.08.2024.

Тим самим, сержант ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 11, 13, 16, 49, 127, 128, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Але діючи всупереч інтересам служби, сержант ОСОБА_1 діючи умисно, протиправно, на порушення своїх статутних обов`язків, виконуючи обов`язки військової служби знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час несення бойового чергування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП України.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Також, судом вжито заходів для забезпечення присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи в суді (судові повістки на 04.09.2024, 24.09.2024, 21.10.2024, 12.11.2024), однак ОСОБА_1 не з`явився, пояснень по суті складеного протоколу про адміністративне правопорушення не надходило.

Крім того, судом неодноразово було направлено лист до Військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу ОСОБА_1 , з метою повідомлення останнього про місце і час розгляду справи, проте відповідь з військової частини до суду не надходила.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано заяву ОСОБА_1 від 28.08.2024 про розгляд справи за ч.3 ст.172-20 КУпАП за його відсутності. Провину визнає, просить застосувати покарання у вигляді штрафу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а тому вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі.

Враховуючи стислі строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.ст. 11, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок: постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента «Про часткову мобілізацію» ст.1 Закону України «Про Оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавця стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до нової редакції ст. 172-20 КУпАП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» опублікованої в журналі Голос України від 15 квітня 2017 року, сержант ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом серії НОМЕР_1 №00069 від 28.08.2024 року, складеного ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 , лейтенантом ОСОБА_3 21 серпня 2024 року о 09:00 год. було виявлено, що сержант ОСОБА_1 перебував на посту несення бойового чергування військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому мережанку ОСОБА_1 було запропоновано відвідати медичний заклад КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» з метою освідчення на предмет алкогольного сп`яніння, про що складено лікарський висновок (№1841 від 21.08.2024), що підтвердив стан алкогольного сп`яніння;

- висновком КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» №1841 від 21.08.2024 року, відповідно до якого, під час огляду 21.08.2024 року о 09.36 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом заступника командира ВЧ № НОМЕР_2 від 27.08.2024 року, відповідно до якого було отримано висновок №1841 від 21.08.2024, який підтвердив, що ОСОБА_1 21.08.2024 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- копією військового квитка серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває на посаді стрільця - помічника гранатометника ВЧ № НОМЕР_2 від 22.10.2023 року;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №296 від 22.10.2023 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 172-20, 283, 284, 299 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу - особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Р. Є. Скотар