Провадження № 3/537/1743/2024
Справа № 537/4811/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2024 року, серії ЕПР1 №120760, 31.08.2024 року о 20 год. 01 хв. в м. Кременчуці, Полтавській області, проспект Свободи 8А, водій ОСОБА_1 керував ТЗ BMW 528, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відео б/к 470898,476978, відеореєстратор 116534.

В судовому засіданні 14.10.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 31.08.2024 року, він керував транспортним засобом і рухався з центру міста та в районі електростанції був зупинений працівниками патрульної поліції. При спілкуванні з патрульними останні йому повідомили, що він буцімто рухався на жовтий сигнал світлофора, що він категорично заперечував. Під час спілкування з патрульними, останні вказали на наявність у нього буцімто ознак наркотичного сп`яніння, а саме, що його зінниці очей не реагують на світло, тремтять руки та його мова та поведінка не відповідає обстановці та запропонували проїхати на медогляд до медзакладу. Він повідомив патрульних, що він є військовослужбовцем ГУР МО України і у нього з собою є зброя, яку він не має права передавати будь кому. Враховуючи дану обставину, він відмовився сідати у службове авто. При цьому, поліція викликала другий патруль на місце події. Після прибуття другого екіпажу він спілкувався зі старшим якому пояснив, що він був тверезий і у нього відсутні будь-які ознаки сп`яніння. Також вказував на безпідставність зупинки, так як він рухався на зелений сигнал світлофора і його зупинка пов`язана з тим, що раніше на нього вже складали протокол за ст. 130 КУпАП. Уточнив, що буцімто тремтіння пальців рук можливо пов`язано з його контузією та травмами під час бойових дій, жвавість мови викликана безпідставністю його зупинки та, на його думку, прискіпливим відношенням поліції до військових, що він сприйняв, як дії які порочать честь і гідність військового. Стосовно зіниць очей які не реагують на світло, то процедури світіння ліхтариком в око патрульні не проводили взагалі. В подальшому, в судовому засідання 05.12.2024 року пояснив, що можливо йому потрібно було поїхати з поліцейськими на медогляд для підтвердження обставин того що він не перебуває в стані сп`яніння. Вказав, що перебуваючи на військовій службі у спецпідрозділі, у них постійно проводяться раптові перевірки щодо вживання військовослужбовцями заборонених препаратів і можливо, враховуючи його травму та контузію, він і спілкувався з поліцейськими на підвищених тонах, так як його обурило їх безпідставні звинувачення на його адресу щодо порушення ПДР України та перебування його в стані сп`яніння. Прохає закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 , працівник патрульної поліції, в судовому засіданні 24.10.2024 року пояснив, що під час патрулювання міста разом з поліцейським ОСОБА_3 рухаючись на службовому авто по маршруту патрулювання з центра міста в сторону водоканалу, вони зафіксували, як транспортний засіб під керування водія, як потім було з`ясовано ОСОБА_1 , порушив ПДР України, а саме продовжив рух на заборонений жовтий сигнал другого світлофора в районі розв`язки «Сквер космосу» у зв`язку з чим даний автомобіль був зупинений. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 останній, спілкуючись в агресивній формі, заперечував факт вчинення ним правопорушення та ухилявся від пред`явлення будь-яких документів щодо своєї особи та права керування транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_1 частково показав свій військовий квиток по якому ними було встановлено його особу та належність транспортного засобу. При цьому, патрульним ОСОБА_4 при подальшому спілкуванні було складено відносно ОСОБА_1 постанову за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, та проведено розгляд даних справ з дотриманням прав ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 ним були виявлені у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у рапорті, а саме виражене тремтіння пальців рук, розширені зінниці які не реагують на світло та підвищена жвавість мови. Було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння в мед закладі, на що він відмовився. Вказав, що ОСОБА_1 під час спілкування поводив себе агресивно відносно них, не проявляючи на їх законну вимогу документів та постійно звинувачуючи їх у зловживанні своїми правами та упередженому відношенні до військових а також безпідставних звинувачень у порушенні ПДР України. Він з напарником намагалися пояснити водієві, що останній рухався на другому світлофорі на жовтий забороняючий сигнал, однак водій не бажав їх слухати. При цьому, дружина водія, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, при спілкуванні підтвердила даний факт. Враховуючи агресивну поведінку водія ними було викликано друге патрульне авто, по прибуттю якого ОСОБА_1 спілкувався зі старшим офіцером. Про що вони розмовляли він точно сказати не може. При їх спілкуванні з ОСОБА_1 останній неодноразово казав, щоб до нього не підходили в притул та не ставали з боків, та із-за спини, так як у нього буцімто є зброя, але саму зброю не демонстрував та будь-яких документів на неї не пред`являв. Розмови про те, що він не може зі зброєю сісти в службове авто чи, що вони не можуть його посадити в авто зі зброєю, взагалі не було. Водій категорично відмовлявся слідувати в медзаклад на огляд, а вони не вчиняли будь-яких дій для цього, так як це виключно право водія їхати на медогляд. Він роз`яснював водію права та обов`язки в повному обсязі, будь яких клопотань останній не заявляв. Після складання протоколу він був оголошений водієві, від підпису останній відмовився. На питання захисника, свідок відповів, що на відео (20:03:45) можливо і не видно тремтіння пальців рук водія, але тремтіння було наявне. Щодо не світіння ліхтариком очей, вказав, що не реагування зінниць на світло проглядається і без ліхтарика при денному світлі та вуличному освітленні ліхтарів. Щодо жвавості мови то це чітко видно на відео. Щодо практики зупинення транспортних засобів стосовно водіїв, відносно яких складалися протоколи за ст. 130 КУпАП, то не вбачає в їх діях порушення та заперечує слідування тривалий час за даним авто. Вказує, що вони рухалися по своєму маршруту патрулювання з вул. Соборної та зупинили даний транспортний засіб виключно після вчинення ним порушення ПДР України. Підтвердив прибуття на місце події в.о. командира роти. Командиру роти про наявність табельної зброї у водія він не повідомляв так як про це йому було не відомо, після того як водій вказав на буцімто наявність у нього зброї вони намагалися з`ясувати питання щодо наявності у нього дозволу, однак водій їм нічого не відповів. Вони не перевіряли наявність у водія зброї враховуючи його поведінку.

Захисник у судовому засіданні підтвердив заперечення подані ним 01.10.2024 року та клопотання від 02.12.20924 року, враховуючи які прохав закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши учасників справи, оцінюючи наявні матеріали справи, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , який порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 31.08.2024 року, серії ЕПР1 №120760, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2024 року, копією постанови серія ББА № 178288 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 який скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., рапортом інспектора взводу 2 роти 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області Верьовкіна І., відеозаписом з бодікамери 476978,470898, відео реєстратор авто 116534, довідкою начальника ВАП батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Альошкіна А., згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія отримував 06.05.1997 року, серії НОМЕР_3 , категорія В, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

При цьому, суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 щодо не вчинення ним правопорушення та безпідставності зупинки його патрульними, так як згідно відео відеореєстратора службового авто (перший диск, 1 файл) чітко вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався на першому світлофорі на мигаючий зелений сигнал та на другому світлофорі на жовтий сигнал, що підтвердила і дружина ОСОБА_1 при спілкуванні з патрульними (файл 2, 20:03:30 та 20:21:10). В подальшому патрульні повідомляють водієві ознаки наркотичного сп`яніння, що слугувало підставою для пропонування водієві пройти медогляд, при цьому ОСОБА_1 вказує, що він взагалі не був за кермом авто (файл 2, 20:24:15, 20:24:30) та відмовляється від проходження огляду (файл 2, 20:26:00). Водієві роз`яснювали його права та обов`язки належним чином, при цьому будь яких клопотань останній не заявляв (файл 2, 20:26:40) при цьому останній спілкувався з адвокатом по телефону. Після складання протоколу його зачитали ОСОБА_1 (20:39:05) та відмовився від його отримання (20:40:10).

Суд також критично оцінює посилання захисника щодо не виклику патрульними на місце події працівників військової служби правопорядку, враховуючи, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, з тих підстав, що згідно ст. 266-1 КУпАП ВСП ЗСУ викликається тільки при виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, при тому, що водій на час зупинки сам стверджував, що він перебуває у відпустці, тобто не при виконанні службових обов`язків військової служби.

Суд критично оцінює посилання сторони захисту щодо ненадання водієві направлення на медичний огляд, при тому, що дане направлення надається безпосередньо лікарю в медзакладі, а не водієві на руки.

Суд критично відноситься до посилань сторони захисту щодо відсутності зазначення патрульними, при спілкуванні ними по мобільному телефону з іншими працівниками поліції, про наявні ознаки наркотичного сп`яніння у водія, які вказувалися безпосередньо водієві, при тому, що необхідність виклику іншого наяду, була пов`язана з поведінкою водія і така обставина не може слугувати доказом відсутності даних ознак у водія.

Суд критично сприймає пояснення ОСОБА_1 щодо грубого спілкування з патрульними, викликаного виключно обуренням останнього у зв`язку з незаконними діями поліції, що спростовується матеріалами справи.

Також, суд критично відноситься до тверджень щодо не здійснення процедури світіння ліхтариком в очі водія, при тому, що патрульний пояснив, що наявність даної ознаки у водія проглядалося і при вуличному освітленні, при тому що це може бути суб`єктивною думкою патрульного.

Також, суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо умисної зупинки транспортних засобів під керуванням водіїв відносно яких уже складався протокол за ст. 130 КупАП, що в даному конкретному випадку не має відношення до справи так, як зупинка відбулася після вчинення, на думку патрульних, водієм правопорушення.

Також, суд критично відноситься до тверджень, що рапорт інспектора поліції є неналежним доказом, так як даний рапорт не є беззаперечним доказом вчинення водієм адміністративного правопорушення, а тільки фіксує обставини події.

Відсутність цифрового підпису на відеозаписі з бодікамери та відео реєстратора, при відсутності посилання сторони захисту та водія на невідповідності даних на вказаних носіях або їх фальсифікації, суд не може розцінювати, як недопустимий доказ.

Стосовно порушення патрульним порядку проведення огляду та пропонування проходження останнього, суд вбачає дане порушення не суттєвим, так як водій взагалі відмовився проходити даний огляд і його відмова від проходження не пов`язана з тим, що водієві було незрозуміло процедуру такого огляду.

Суд враховує, що наявність контузії та інших травм у ОСОБА_1 отриманих в результаті бойових дій по захисту держави України могли вплинути на зовнішній стан останнього та його емоційний стан, що однак не є підставою для відмови від проходження медогляду.

Суд допускає, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння та думка патрульних щодо наявності у останнього тих ознак наркотичного сп`яніння які вказані у протоколі є суб`єктивною думкою патрульних, однак при цьому вбачається що водій відмовився від проходження медичного огляду, що є самостійною ознакою вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що стороною захисту не заявлялося будь-яких клопотань, щодо виклику та допиту у судовому засіданні будь яких свідків.

Обираючи вид адміністративного стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя обставин, що пом`якшує чи обтяжує адміністративну відповідальність не вбачає.

Беручи до уваги ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому діянні, його особу та матеріальний стан, суддя вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,6 0 грн.

Стягувач: держава.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, рахунок отримувача № UA0016001, Код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________(ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір)на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.І. Хіневич