Справа № 169/63/24
Провадження № 3/169/263/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Хвіц Г.Й.

за участю: захисника адвоката Кромського М.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (сел.Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні дві неповнолітні дитини, учасника бойових дій,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073997 від 13 січня 2024 року ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 13 січня 2024 року о 20 годині 30 хвилин, керуючи по вул. Центральна в с. Клюськ Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним ОСОБА_2 автомобілем марки "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , всупереч вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на колодязь, в результаті чого вищезазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073998 від 13 січня 2024 року ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 13 січня 2024 року о 20 годині 30 хвилин, керуючи по вул. Центральна в с. Клюськ Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним ОСОБА_2 автомобілем марки "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 13 січня 2024 року о 21 годині 10 хвилин, керуючи по вул. Заліська в с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним ОСОБА_2 автомобілем марки "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та Турійській ЦРЛ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Оскільки справи № 169/63/24 (провадження № 3/169/263/24), № 169/64/24 (провадження № 3/169/264/24) та № 169/65/24 (провадження № 3/169/265/243) про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних правопорушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно, їх слід об`єднати провадженням, присвоївши новій справі № 169/63/24 (провадження № 3/169/263/24).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. У наданих суду письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень не визнав, просив провадження у справах закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що захисник адвокат Кромський М.В. не заперечував щодо проведення засідання за відсутності ОСОБА_1 , який з обєктивних причин не може зявитися в судове засідання, відповідно до положень частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124, 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обовязковою, то за таких обставин суддя вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього.

Захисник адвокат Кромський М.В. у судовому засіданні підтримав надані ним у попередніх судових засіданнях пояснення, зокрема, те, що працівниками поліції не було надано доказів та не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП. Також зазначив, що при складанні протоколів працівниками поліції було допущено ряд порушень, а також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, не було складено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказана інша ознака, а не та, що передбачена чинним законодавством, вищевказане направлення складалося після протоколу про адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 не був з ним ознайомлений, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано вчинене правопорушення, а також невірно зазначена назва закладу охорони здоров`я. Крім того, зазначив, що відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, є недопустимим доказом. Просив провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративних правопорушень, а за частиною першою статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника адвоката Кромського М.В., свідків, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, слід зазначити таке.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог вищевказаного пункту правил дорожнього руху, а саме: за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна, передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена статтею 122-4 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, будь-які належні, допустимі, достатні і беззаперечні в розумінні закону докази, які б об`єктивно підтверджували порушення ОСОБА_1 передбачених пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України обов`язків водія в матеріалах справи відсутні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 13 січня 2024 року до них в гості з дітьми приїхав ОСОБА_1 . Так як його дружина попросила привезти сестру, яка живе в с. Клюськ, то він, взявши автомобіль ОСОБА_1 , оскільки його автомобіль стояв в гаражі, поїхав за останньою, та оскільки дорога була дуже слизькою, то в с. Клюськ автомобіль занесло і він здійснив зіткнення з колодязем. Повернувшись додому, він розповів про те, що сталося, усім присутнім, та про те, що вранці поїде поремонтувати колодязь. Проте, після 20 години того ж вечора ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 вирішили поїхати подивитися на цей колодязь, але про те, що після цього працівники поліції склали на ОСОБА_1 протоколи, то останній йому нічого не розповідав. Вранці 14 січня 2024 року до них приїхали працівники поліції та розшукували ОСОБА_1 , пояснюючи це тим, що останній пошкодив автомобілем колодязь, на що він працівникам поліції повідомив, що колодязь пошкодив саме він, а не ОСОБА_4 , однак, працівники поліції на це не відреагували.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 дала суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що 13 січня 2024 року він перебував в с. Тагачин у гостях в Рибачуків, до яких приїхав ОСОБА_1 . Чув, як дружина ОСОБА_9 попросила його привезти родичів з с. Клюськ та ОСОБА_10 , взявши автомобіль ОСОБА_11 , поїхав в с. Клюськ. Повернувшись додому, ОСОБА_10 розповів про те, що на дорозі автомобіль занесло і він автомобілем пошкодив колодязь. Після 20 години того ж вечора він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 вирішили поїхати і подивитися на пошкоджений колодязь, проте, за с. Тагачин автомобіль під керуванням ОСОБА_11 зупинили працівники поліції та повідомили, що надійшло повідомлення, що за участю цього автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода, після чого почали складати протоколи. ОСОБА_4 намагався пояснити працівникам поліції, що то не він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, однак вони його не слухали. Також, працівники поліції повідомили ОСОБА_13 , що від нього чути запах алкоголю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський ОСОБА_14 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, пояснив, що 13 січня 2024 року під час їхнього патрулювання з ОСОБА_15 на лінію "102" надійшло повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю невідомого автомобіля. Прибувши на місце пригоди, ними було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди та виявлено залишки запчастин автомобіля, після чого вони поїхали в напрямку с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, оскільки з отриманої інформації було відомо, що автомобіль, який був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, поїхав у вищевказаному напрямку. На вулиці Заліська в с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області ними було зупинено автомобіль марки "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та останньому повідомлено про можливуйого причетність до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на його автомобілі наявні механічні пошкодження, а сліди протектора шин, виявлені на місці дорожньо-транспортної пригоди, подібні до шин його автомобіля, на що ОСОБА_1 повідомив, що він пошкодив автомобіль, в`їхавши в сніговий замет. Також, зазначив, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди складалася на місці пригоди, а саме: по вул. Центральна в с. Клюськ Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, до того, як вони зупинили ОСОБА_1 , а відомості про особу, яка вчинила дорожньо-транспортну пригоду, були дописані в подальшому, оскільки вони не знали хто був за кермом автомобіля. Також пояснив, що 14 січня 2024 року вони дійсно приїжджали в с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, так як автомобіль марки "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , перебував у розшуку і вони мали намір його затримати, однак, цього не зробили, оскільки ОСОБА_1 зачинив авто. Крім того, пояснив, що не пам ятає чи ОСОБА_3 та ОСОБА_7 повідомляли їх про те, що саме ОСОБА_3 вчинив вказану дорожньо-транспортну пригоду.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка поліцейський ОСОБА_15 дав суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_14 .

З дослідженого в ході розгляду справи відеозапису з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського від 13 січня 2024 року видно, що поліцейські за допомогою проблискових маячків подають вимогу про зупинку транспортного засобу.До вказаного автомобіля зі сторони водія підходить поліцейський ОСОБА_15 та пропонує ОСОБА_1 , який знаходиться на водійському сидінні, пред`явити посвідчення водія та

реєстраційний документ на транспортний засіб, на що ОСОБА_1 запитує: «На якій підставі?». Поліцейський повідомляє, що на лінію "102" надійшло повідомлення про вчинення в сусідньому селі дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з цим вони перевіряють чи не причетний до цього його автомобіль. На запитання поліцейського: «А що у Вас з автомобілем спереду сталося?», ОСОБА_1 відповідає: «В`їхав у сніговий замет». Також, поліцейський повідомляє останньому, що по протектору шин його автомобіль підходить під опис того автомобіля, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду. ОСОБА_1 відповідає, що не лише в його автомобілі такі шини. В подальшому на ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП, суддя дійшов висновку, що органом, який склав протоколи про вищевказані адміністративні правопорушення, не було подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених вище обставин справи та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цих правопорушень.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частина перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, враховуючи, що у ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, не доведено причетність останнього до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 січня 2024 року, а тому суддя дійшов висновку, що провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, слід зазначити таке.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за ознакою правопорушення відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, в повному обсязі доводиться матеріалами справи та поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073996 від 13 січня 2024 року, ОСОБА_1 13 січня 2024 року о 21 годині 10 хвилин, керуючи по вул. Заліська в с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним ОСОБА_2 автомобілем марки "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та Турійській ЦРЛ, чимпорушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

У протоколі зазначено, що від підпису протоколу та від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Допитані в судових засіданнях в якості свідків поліцейські ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, кожен зокрема, пояснили, що 13 січня 2024 року під час їхнього патрулювання надійшло повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, прибувши на місце якої ними було проведено огляд та виявлено залишки запчастин автомобіля. Після цього вони поїхали в напрямку с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, оскільки з отриманої інформації було відомо, що автомобіль, який був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, поїхав у вищевказаному напрядку. Автомобіль марки "Opel Vectra", під керуванням ОСОБА_1 , вони зупинили в межах населеного пункту с. Тагачин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області та під час спілкування з водієм вказаного транспортного засобу - ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаку алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. При цьому ОСОБА_15 було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до найближчого медичного закладу, на що ОСОБА_1

неодноразово відповідав: «Не зобов`язаний». У зв`язку з цим, було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Крім цього, пояснили, що не знають чи був запах алкоголю з автомобіля, оскільки акцентували увагу на водієві, а не на салоні автомобіля. Ствердили, що при спілкуванні з ОСОБА_1 від останнього було чути запах алкоголю, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Щодо не складання акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_15 пояснив, що він складається лише тоді, коли особа проходить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а оскільки ОСОБА_1 його не проходив, тому він не вбачав необхідності його складати, а з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомлювали на відео.

Суддя вважає, що пояснення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 цілком прийнятні в тій частині, що вони підтверджують факт відмови ОСОБА_1 у проходжені медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, є належним та допустимим доказом у справі. Надані свідками пояснення підтверджуються також й ДВД дисками, які знаходяться у матеріалах справи, та які було досліджено у судових засіданнях.

Твердження захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, містить іншу ознаку алкогольного сп`яніння, а ні ж ту, що визначена у чинному законодавстві, є цілком неспроможним, так як згідно з пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено: «запах алкоголю з ротової порожнини рота». Отже таку розбіжність, на думку судді, не можна розцінювати як таку, що не відповідає чинному законодавству і тягне за собою визнання недопустимим доказом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суддя не бере до уваги, оскільки згідно з пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на відеозапис, а тому акт огляду на стан сп`яніння

водія працівником поліції не складався.

Також, твердження захисника про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам законодавства є безпідставним, оскільки його зміст відповідає положенням статті 256 КУпАП, а відтак немає підстав для його визнання недопустимим доказом у справі. Так, протокол містить інформацію, з якої цілком можливо встановити формулювання суті адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніня.

Що стосується доводів захисника про недопустимість як доказу відеозапису з відеореєстратора 0736, з приводу не охоплення відеозаписом всієї процедури оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , слід заначити таке.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора 0736, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, видно що після зупинки автомобіля, через виявлену у ОСОБА_1 та озвучену ознаку алкогольного сп`яніння, йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на підтвердження або ж спростування факту перебування у такому стані, на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, на що він неодноразово відповів: «Не зобовязаний» та «Складайте протокол». Крім того, на ньому містяться усі обставини, які мають значення для вирішення цієї справи, тобто міститься інформація, яка є достатньою для встановлення обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому відеозапис є цілком належним та допустимим доказом у справі в розумінні статті 251 КУпАП.

Також, посилання захисника на те, що в супровідному листі від 15 січня 2024 року про направлення до суду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в додатку не вказано ДВД диск, то суддя до уваги не бере, так як це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №073996 від 13 січня 2024 року, у графі якого "До протоколу додаються" зазначено, що додається відео з бодікамери 0736, та яке в подальшому й було досліджено у судових засіданнях.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи захисника, які викладені в поясненнях, на думку судді, не спростовують наведених вище висновків, а фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, шляхом закриття провадження на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

А тому проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, не встановлено.

З довідки сектору поліцейської діяльності №1 (сел.Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 15 січня 2024 року, видно, що згідно баз даних ГСЦ МВС інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке є дійсним на даний час.

А тому, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, та особу порушника, який є особою молодого віку, учасником

бойових дій, має на утриманні дві неповнолітні дитини, враховуючи відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, а також виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що в цьому випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 33, 40-1, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк стягнути з ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові, а саме 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя