П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Сологуба А.М.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, працюючого без офіційного працевлаштування будівельником, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

08.08.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

29.07.2024 року щодо ОСОБА_1 інспектором СПДН ВВзГ Білоцерківського районного управління поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 29 липня 2024 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_3 , а саме: словесно її ображав, принижував, штовхав та виганяв її з будинку, чим завдав шкоди психічному і фізичному здоров`ю постраждалої особи та погіршив якість життя постраждалої особи.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав. Від надання пояснень відмовився. Після допиту свідка додав, що в їх сім`ї працює лише він, сплачує комунальні послуги, купує все необхідне. Коли в 4 години ранку він збирається на роботу, то мати з братом ще сплять, тому ОСОБА_1 не подобається таке ставлення до нього. Щодо конфлікту, який виник 29.07.2024, то стверджує, що з матір`ю виникла лише сварка, оскільки остання забрала в ОСОБА_1 ключі від автомобіля і він ішов пішки додому в комендантську годину. Зазначає, що він не бив, не душив свою матір.

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 383, 384 КК України, суду дав показання, що ОСОБА_1 є його рідним братом. Свідок виявив бажання надавати покази. Суду пояснив, що протягом тривалого часу між матір`ю, ним та братом існує спір щодо спадщини, яка залишилася після смерті батька. З цих підстав між ними час від часу виникають конфлікти. 29.07.2024 близько другої години ночі ОСОБА_4 відпочивав, почув, що брат ОСОБА_1 свариться з матір`ю, вийшов до них та попросив також йти відпочивати, щоб зранку вже вирішити конфлікт. Але зупинити це не вийшло. Брат ображав матір нецензурними словами, у відповідь мати також ображала брата. ОСОБА_4 не відомо, чому між ними розпочався конфлікт, а завершився він по приїзду поліції. Свідок зазначає, що фізичної сили до матері брат не застосовував. Свідок заперечує свої письмові пояснення, які є в матеріалах справи, оскільки вони були написані в емоційному стані.

Захисник ОСОБА_5 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Захисник посилається на те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та їх мати ОСОБА_3 проживають разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька ОСОБА_6 мати та брат почали неприязно відноситися до ОСОБА_1 .. що стало підставою для подачі позовної заяви до Білоцерківського міськрайонного суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на його частку. На даний момент справа знаходиться на розгляді в Київському апеляційному суді. Захисник вважає, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства по відношенню до своєї матері. Сварки виникають на ґрунті спору про спадщину. Також захисник зазначає, що ОСОБА_3 неодноразово провокувала домашні сварки. На підтвердження цієї обставини надав суду USB-носій з відеозаписом з телефону.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , свідка, думку захисника та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101254 від 29.07.2024; письмову заяву ОСОБА_3 від 29.07.2024; письмову заяву ОСОБА_1 від 29.07.2024; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 29.07.2024; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.07.2024 щодо ОСОБА_1 , терміновий заборонний припис серії АА № 350664 від 29.07.2024 щодо ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_5 від 03.10.2024; USB-носій, наданий захисником, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залікування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Встановлено, що 29.07.2024 близько 03:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 між ним та його матір`ю ОСОБА_3 відбувся конфлікт на ґрунті неприязних відносин, які існують між ними з приводу спадкового спору.

Сам факт звернення ОСОБА_3 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя та інших питань, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

З відеозапису, наданого захисником, підтверджується факт провокації з боку ОСОБА_3 під час однієї з таких сварок.

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив, що його мати ОСОБА_3 нанесла йому тілесні ушкодження ножем, словесно ображала та викрала ключі від його автомобіля. Брат ОСОБА_4 намагався вчинити бійку з ОСОБА_1 .

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.07.2024 р., поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 як середній.

Водночас, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в провину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому справа щодо нього підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, 256, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВіктор ПРИМАЧЕНКО