ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1454/24

Провадження № 3/348/674/24

04 грудня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю секретаря судового засідання Скоблей О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповільності ОСОБА_1 , захисника Геника А.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого мотористом цементувального агрегата ПАТ «Укрнафта», раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

16.06.2024 близько 14 год. 07 хв. ОСОБА_1 в смт. Битків по вул. Шевченка, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповільності ОСОБА_1 -адвоката Геника А.В. поступили письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що ОСОБА_1 не заперечує обставини вчинення правопорушення, викладені у рапорті та протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_1 вбачає вину у своїх діях, відчуває провину та щиро розкаюється. Він усвідомлює, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, проте діючий КК України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, окрім цього, існують істотні підстави вважати застосування санкцій в частині позбавлення права керування транспортними засобами недоцільними та такими, що матимуть негативні наслідки як для самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, так і для осіб, які матеріально залежні від неї.

З огляду на викладене вважать за можливе застосувати до ОСОБА_1 санкції за вчинене адміністративне правопорушення виключно в частині накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, що аргументуємо наступним:

Так, у відповідності до довідки № 01/01/10/09/02/02-351, виданої 16.07.2024 керівником групи ПАТ «Укрнафта» Управління нафтопромислового сервісу, ОСОБА_1 працює в Управлінні нафтопромислового сервісу ПАТ «Укрнафта» м. Пнів з 20.08.2010 по теперішній час на посаді моториста цементувального агрегата в підрозділі: цех кріплення свердловин № 2 Тампонажна база (Захід).

Таким чином, позбавлення його права керування транспортними засобами на 1 рік, що вимагає санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, фактично призведе до неможливості виконання його посадового обов`язку, що в свою чергу, призведе до втрати єдиного шляху заробітку, яким він володіє.

Також згідно характеристики виконуючого обов`язків начальника ЦКС № 2 ТБ «Захід» ОСОБА_1 за час роботи показав себе як відповідальний та старанний працівник, який досконало володіє технологічними процесами. Обов`язки, покладені на нього, виконує сумлінно та добросовісно. Вчасно доповідає ГГП про результати виконаних робіт. В колективі характеризується як щира та чесна людина. Легко зосвоює нові впровадження під час виконання технологічних операцій. Багато часу приділяє дотриманню норм та правил охорони праці. За час роботи у ЦКС № 2 ТБ «Захід» жодного разу не порушував трудової дисципліни та дотримується правил внутрішнього розпорядку.

Також зазначає, що станом на даний час, виконуючи посадові обов`язки в Управлінні нафтопромислового сервісу ПАТ «Укрнафта» на посаді моториста цементувального агрегата в підрозділі: цех кріплення свердловин № 2 Тампонажна база (Захід), ОСОБА_1 фактично долучений до виконання критично важливих обов`язків, пов`язаних із нормальним та безперебійним функціонуванням свердловини. Таких спеціалістів як він станом на даний час залишилось досить не багато, що в свою чергу ставитиме під ризик своєчасне та належне забезпечення Управління нафтопромислового сервісу ПАТ «Укрнафта» сировиною. А позбавлення його права керування фактично повпливає на діяльність підприємства, оскільки знайти станом на даний час, та замінити кваліфікованого працівника є практично неможливо.

Таким чином, «справедливий баланс» між покаранням та вимогами загального інтересу суспільства очевидно не буде дотриманий, оскільки позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами не принесе користі державі в період воєнного стану, а навпаки нівелює всі позитивні прояви та починання останнього.

Разом з тим, втрата грошового забезпечення негативно відображатиметься і на матеріальному становищі його сім`ї, оскільки ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (Серія НОМЕР_2 ). Від даного шлюбу у них народилрсь троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 ); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 ); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_5 ).

Згідно з посвідченням № НОМЕР_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є особами, які мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

А тому ОСОБА_1 є єдиною особою, на яку покладено обов`язок утримувати сім`ю, що він і виконує, оскільки дружина займається вихованням дітей. Отже, позбавлення його права керувати транспортними засобами, по-перше, позбавить його можливості належно виконувати покладені на нього посадові обов`язки по забезпеченню постійної та безперебійної роботи, по-друге, заробляти грошові кошти для всієї сім`ї, а по-третє, унеможливить забезпечення дрібних як побутових, так і непобутових потреб, зумовлених необхідністю відвозити дітей на відповідні додаткові заняття та гуртки.

Більше того, згідно з Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4367/2021, ОСОБА_1 хворіє на Парадуоденальний панкреатит, через що і поступав на лікування до Національної академії медичних наук України Національного інституту хірургії та трансплантології ім. О.О.Шалімова у 2021 році з ускладненням на хронічний субкомпенсований стеноз ДПК, супутнім захворюванням хронічний гастрит, кісти лівої нирки.

На разі ОСОБА_1 змушений періодично підтримувати лікування, на що йде чимало коштів. А відсутність в останнього права в майбутньому керувати транспортними засобами позбавить його матеріального забезпечення через втрату посади у ПАТ «Укрнафті», що, відповідно, супроводжуватиме, недостатнє матеріальне забезпечення його сім`ї.

Також просить суд врахувати те, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено. Тобто, суспільству не було завдано жодної іншої шкоди, окрім можливого порушення Правил дорожнього руху. А, отже, всі вищевикладені обставини є пом`якшуючими, а жодні обтяжуючі обставини - відсутні.

Враховуючи вище викладені обставини, визнання ОСОБА_1 своєї вини, особу самого правопорушника, у якого робота безпосередньо залежить від керування транспортними засобами, наявність членів сім`ї, котрі потребують матеріального забезпечення та перебувають в нього на утриманні, наявність хронічних хвороб, що потребують періодичної підтримки в лікуванні, відсутність обтяжуючих обставин, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, враховуючи принципсправедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважають, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим та не співмірним.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, суду пояснив, що 16.06.2024 випив пиво, після чого на автомобілі «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав в магазин купити продукти для особи з інвалідністю. Близько 14.00 год. він повертався з магазину та в смт. Битків по вул. Шевченка був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, однак він від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки боявся, що результат огляду буде позитивним. У вчиненому розкаявся. При цьому просив врахувати, що він одружений та має на уриманні трьох неповнолітніх дітей, працює мотористом цементувального агрегата ПАТ «Укрнафта», та по місцю роботи характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я. У зв`язку із цим просив не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення волі, оскільки він може втратити роботу, що призведе до погіршення матеріального становища його сім`ї.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповільності ОСОБА_1 -адвокат Геник А.В. в судовому засіданні також просив не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення волі з підстав, викладених у його письмових поясненнях.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться також даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 806946 від 16.06.2024 (а.с. 1); рапорта працівника поліції від 16.06.2024 (а.с. 2); акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2024 (а.с. 4); компакт-диску з відеозаписами (а.с. 6), та іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 806946 від 16.06.2024, водій ОСОБА_1 16.06.2024 близько 14.07 год. в смт. Битків по вул. Шевченка керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування транспортим засобом відсторонений.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, сержантом поліції ОСОБА_6 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення.

Даний протокол підписаний працівником поліції, так і ОСОБА_1 . Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

При цьому жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу ОСОБА_1 не викладено.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2024, водія ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, було направлено для проходження огляду на стан сп`яніння в приміщенні медичного закладу КНП «Надвірнянська ЦРЛ», однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі також відмовився.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи вказано про наступні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

Тому працівник поліції діяв відповідно до вимог закону, запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Вказані обставини підтверджуються також рапортом поліцейського СРПП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Л.Луканюк від 16.06.2024, з якого вбачається, що 16.06.2024 під час несення служи у складі добового наряду спільно з поліцейським ОСОБА_7 , ними в смт. Битків по вул. Шевченка було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , за порушення правил дорожнього руху. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці зупинки, однак він від проходження такого огляду відмовився. Тоді йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладу, однак він від проходження огляду в медичному закладі також відмовився. Тому на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом досліджено відеозаписи, здійснені працівниками поліції, які містяться на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи, на яких зображено, як працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці), пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 спочатку не міг дати чіткої відповіді. При цьому поліцейський неодноразово запитував ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння, та роз`яснював йому, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння прирівнюється до керування транспортним засобом у такому стані. Після неодноразових запитать поліцейських ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Поліцейським ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені Конститцією України та КУпАП, та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, та ознайомлено його зі змістом протоколу. ОСОБА_1 поставив свої підписи у відповідних графах протоколу. Дата та час знімання, зазначені на досліджених відеозаписах, відповідають періоду вчинення правопорушення, вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення.

Сумніви у достовірності та істинності доказів, які містяться в матеріалах справи - відсутні.

На підставі наведеного суддя приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи наявна копія посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видана на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 5).

Щодо посилання ОСОБА_1 та його захисника про недоцільність позбавлення ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма встановлює обов`язок, а не право суду у разі встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладати на порушника адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Суд враховує, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Отже, з урахуванням особи винного суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не призначати обов`язков додаткове стягнення, разом з тим, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення нижче від найнижчої межі або без призначення обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки встановлені обставини, що пом`якшують покарання, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Отже, суд визнає доводи клопотання захисника необґрунтованими.

Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімейний стан порушника та наявність у нього роботи не є реабілітуючими обставинами при накладенні адмінстягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає альтернативної відповідальності за вчинення такого правопорушення. Тому за вчинення даного правопорушення необхідно накладати адміністративне стягнення як у виді штраф, так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя врахував характер вчиненого порушення, особу порушника, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, по місцю роботи характеризується позитивно, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність: щире розкаяння винного у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому вважає, що на нього необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф стягнути на користь держави (Отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про адміністративне правопорушення ААД № 806946 від 16.16.2024).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору (Отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Міськевич О.Я.