Справа № 298/368/24
Номер провадження 3/298/248/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Новий Розділ Миколаївського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №013794 від 4 лютого 2024 року, ОСОБА_1 3 лютого 2024 року о 04 год. 45 хв. на околиці населеного пункту Забрідь Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону на напрямку 90 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану, групою осіб спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013794 від 4 лютого 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути справу про вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП без його участі. Свою вину визнає. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 03.02.2024 року в якій він зазначає, що повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП відбудеться у Великоберезнянському районному суді за адресою: Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Положеннями ч.2 ст.204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, також передбачено кримінальну відповідальність згідно ст.332 КК України.

У доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах відсутні відомості щодо вирішення питання про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення.

Так, за змістом письмових пояснень ОСОБА_1 від 3 лютого 2024 року, що містяться в матеріалах справи, останній повідомляє, що 03.02.2024 р. у складі групи з 7 осіб намагався перетнути державний кордон України, за сприяння невідомої особи, яка за кошти мала провести їх до кордону. Попередньо дана особа розмістила їх у будинку, де вони всі протягом певного часу чекали сприятливого моменту. З усіх осіб він не знав нікого. Бачив їх перший раз, проте запам`ятав їх візуально. Під час того, як вони рухалися до кордону вони помітили безпілотний апарат, який літав над ними, що свідчило про те що їх помітили і шукають. Після того провідник та чотири невідомі особи почали втікати. Він з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вирішили залишитись на місці та не вчиняти опору, добровільно здатись. Через деякий час їх затримали прикордонники. Коли вони перебували на відділі близько 10.00 доставили одного громадянина, яким виявився ОСОБА_4 , який разом з ними намагався також незаконно перетнути державний кордон.

Аналогічні відомості містяться в письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У матеріалах відсутні будь-які дані щодо прийнятого рішення в рамках кримінально-процесуального закону (внесення даних до ЄРДР, закриття провадження, даних щодо перевірки наведених в поясненнях відомостей щодо ймовірного кримінального правопорушення).

З наведеного слідує, що рішення в порядку КПК України не приймалось, що в свою чергу, унеможливлює розмежування вчиненого діяння від кримінального правопорушення.

Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити саме правове питання щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення за фактом вчинення протиправних дій. Однак, відсутність процесуального рішення або іншого доказу щодо того чи було внесено до ЄРДР відомості по факту повідомлення про виявлення кримінального правопорушення або ж про відсутність підстав внесення таких відомостей до ЄРДР, унеможливлює зробити висновок з цього правового питання.

Суд приходить висновку, що передчасним буде вирішувати по суті та приймати постанову з остаточним процесуальним рішенням у цій справі, протокол не може бути розглянутий по суті суддею без усунення порушень, допущених при оформленні матеріалів, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у протоколі обставинам.

За змістом ст.278 КУпАП при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Враховуючи існуючу необхідність в усуненні зазначеної неповноти матеріалів справи, відповідно до ст.ст. 256, 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повертається для належного оформлення.

При цьому, суд звертає увагу, що доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно повернути до суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 256, 268, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повернути відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.