Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2701/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, за участю секретаря Кострицької Т.П., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Гаврилюка І.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 27.09.2022 року ТСЦ № 1844, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001453 від 04.11.2023 року вбачається, що 04.11.2023 року, о 18 год. 40 хв., на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, 219 км., гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_3 , виїхав на зустрічну смугу руху та не надав переваги в русі автомобілю марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням гр. ОСОБА_2 , чим змусив водія різко гальмувати, змінювати напрямок руху та подавати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію та в подальшому автомобіль з`їхав у кювет та отримав механічні пошкодження.

30.11.2023 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гаврилюк І.Д. ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить його особистий підпис на заяві б/н від 30.11.2023 року.

Також, 30.11.2023 року на адресу суду від адвоката Гаврилюка І.Д. надійшло клопотання з проханням здійснювати аудіофіксацію судового розгляду і вести протокол судового засідання, яке задоволено судом.

07.12.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Гаврилюка І.Д. надійшло клопотання про виклик свідків. У вказаному клопотанні адвокат Гаврилюк І.Д. просив викликати до суду в якості свідків інспектора СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Садовнікова В.В., інспектора СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Рабош К.А., Халімончука В.М., Коваля Р.А., Сидорчука С.О. та Козловця С.М.

Вказане клопотання адвоката Гаврилюка І.Д. задоволено судом під час судового засідання 07.12.2023 року.

12.12.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Гаврилюка І.Д. надійшло клопотання з проханням з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи долучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.12.2023 року, довідку ФОП ОСОБА_3 від 08.12.2023 року, копію виписки Дніпропетровської обласної лікарні з медичної картки ОСОБА_1 , копію довідки військово-лікарської комісії старшого солдата ОСОБА_1 від 04.10.2022 року, службову характеристику ОСОБА_1 від 06.12.2023 року, копію медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 .

У наданих суду адвокатом Гаврилюком І.Д. письмових поясненнях ОСОБА_1 від 12.12.2023 року останній вказав про те, що він 04.11.2023 року перебував у короткостроковій відпустці і знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . У другій половині дня ОСОБА_1 поїхав своїм власним автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_3 з метою заправити автомобіль на АЗС. Проїхавши до автодороги Київ-Ковель-Ягодин, повернув ліворуч в напрямку м. Ковель, до найближчої АЗС, яка розташована поблизу повороту на с. Лопатичі, Коростенського району, Житомирської області. Проте, проїхавши декілька кілометрів по зазначеній автодорозі відчув сильний головний біль, а тому був змушений припаркувати автомобіль на узбіччі та заглушити двигун. Головний біль пов`язує із отриманими у зоні бойових дій пораненнями, переломами хребта та контузією, яка супроводжується крім сильної головної болі запамороченнями та помутнінням зору. На місці зупинки транспортного засобу перебував близько однієї години, подзвонити нікому не міг, оскільки телефон був розряджений. Близько 18 год. 30 хв. до автомобіля підійшли поліцейські та почали говорити, що на їх переконання ОСОБА_1 їхав, будучи не пристебнутим ременем безпеки, без увімкненого світла фар та при цьому не увімкнувши покажчик повороту. У зв`язку з своїм станом ОСОБА_1 не міг заперечувати. Після обшуку автомобіля останній був доставлений до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 вказав про те, що він 04.11.2023 року, о 18 год. 40 хв., не перебував на 219 або 220 км. автодороги Київ-Ковель-Ягодин, а так само поблизу с. Болярка, Коростенського району, Житомирської області, не їхав по зустрічній смузі для руху назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , оскільки в цей час перебував за 6-8 км. від зазначеного у протоколі місця у нерухомому стані. При цьому, зазначив, що у належному йому автомобілі при заведеному двигуні ближнє світло фар і габарити постійно увімкнені, а тому здійснювати рух автомобілем без освітлення він не міг. У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 просить суд справу щодо нього за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення в його діях.

12.12.2023 року потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив суду, що він 04.11.2023 року рухався по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, в напрямку м. Олевська, Коростенського району, Житомирської області зі швидкістю близько 70-80 км./год. В цей день були погані погодні умови та сильні опади. Неподалік с. Болярка, Коростенського району, Житомирської області, за метрів 20-30 від повороту до вказаного населеного пункту, йому назустріч виїхав автомобіль без увімкненого світла фар, який рухався на великій швидкості. У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 відразу почав подавати звуковий сигнал та застосував екстрене гальмування, внаслідок чого автомобіль потягнуло ліворуч та ліва сторона автомобіля виїхала на узбіччя. Близько 20-30 метрів ОСОБА_2 намагався утримати керування автомобілем, проте марно, автомобіль став некерованим, злетів у кювет та здійснив зіткнення з деревом. Відразу на місці події з`явилися люди, які допомогли вийти з автомобіля. Зазначив, що назустріч йому виїхав автомобіль марки DAEWOO LANOS, темного кольору, проте не зміг його запам`ятати, оскільки від моменту коли він побачив перешкоду для руху до моменту самої ДТП пройшло дуже мало часу. Відразу після події потерпілий зателефонував на лінію «102» та був впевнений, що автомобіль, що створив аварійну обстановку також злетів у кювет, проте пройшовши близько 1 км. в напрямку м. Києва, жодного транспортного засобу не знайшов. У подальшому від осіб, які перебували на місці події дізнався, що вказаний автомобіль зупинився, здійснив розворот та поїхав у напрямку м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області. Через деякий час біля місця ДТП зупинилася також інша особа, яка рухалася в напрямку м. Києва та представилася «Романом». Вказана особа зазначила, що йому на зустріч також виїхав автомобіль, а тому він був змушений здати в бік до узбіччя, оскільки думав, що буде зіткнення та попросив дружину тримати сильніше дітей, які також перебували разом з ним в автомобілі. Проте, автомобіль проїхав близько 10-15 см. від автомобіля ОСОБА_4 та зіткнення не відбулося. Стверджує, що ОСОБА_1 не міг бачити сліди зіткнення автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT з деревом, оскільки на місці ДТП його не було, а автомобіль вилучався з місця події без дерева. Механічні пошкодження передньої частини автомобіля наявні.

12.12.2023 року свідок ОСОБА_5 , який працює на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, у судовому засіданні повідомив, що 04.11.2023 року він перебував на чергуванні та коли на службовий планшет отримав орієнтування про дорожньо-транспортну пригоду здійснював обслуговування виклику в іншому населеному пункті. Коли звільнився відразу поїхав на місце події, а тому він безпосередньо був присутній на місці дорожньо-транспортної пригоди та складав схему ДТП. На якому кілометрі автодороги Київ-Ковель-Ягодин сталася дана пригода точно пригадати не може. Стверджує, що на місці події перебував потерпілий ОСОБА_2 та інші особи, які були допитані, як свідки. Безпосередньо він жодних пояснень не відбирав, оскільки цим займалася його колега. При складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 мав при собі бодікамеру, вмикав її, проте чи здійснювалася відеозйомка достовірно не знає, оскільки екіпаж має лише одну камеру, службу несе цілодобово, а тому бувають випадки, коли нагрудна камера розряджається. Відеозапис він не переглядав та доступу до перегляду відеофайлів із бодікамери немає. Факту вчинення правопорушення особисто не бачив, наскільки йому відомо, то особа яка здійснила аварійну обстановку зникла з місця події та її розшукував інший екіпаж. Зазначив, що схему місця ДТП ОСОБА_1 підписував у відділенні поліції, йому роз`яснені його права та обов`язки, ознайомлено зі змістом всіх складених відносно нього адміністративних матеріалів. Будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 не висловлював та клопотань не заявляв.

12.12.2023 року свідок ОСОБА_6 , яка працює на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, у судовому засіданні зазначила, що вона 04.11.2023 року перебувала на чергуванні разом з інспектором СРПП Садовніковим В.В. в одному екіпажі. Коли отримала на службовий планшет орієнтування, що автомобіль VOLKSWAGEN з`їхав у кювет, а водій автомобіля, що створив аварійну обстановку зник з місця події, перебувала на обслуговуванні іншого виклику в с. Стовпинка, Коростенського району, Житомирської області. Після того, як екіпаж звільнився, вони відразу прибули на місце події де побачили автомобіль VOLKSWAGEN, білого кольору, який був у кюветі. Крім потерпілого ОСОБА_2 на місці події перебували особи, які в той час також їхали по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин та які були допитані як свідки. Безпосередньо вона відбирала пояснення у свідків та брала участь у складанні схеми ДТП. Зазначила, що в автомобілі марки VOLKSWAGEN була пошкоджена передня частина, проте де саме пояснити не може, оскільки не дуже орієнтується в будові автомобілів. Особи, у яких вона відбирала пояснення стверджували, що автомобіль, який створив аварійну обстановку рухався без увімкненого світла фар. Особу, яка створила небезпеку для руху на місці ДТП не бачила, оскільки вона зникла з місця події. У відділенні поліції вона особисто з ОСОБА_1 не спілкувалася. При складанні адміністративних матеріалів у їхнього екіпажу була нагрудна камера та чи здійснювалася відеозйомка повідомити не може, оскільки бодікамера лише одна на екіпаж та за неї відповідає колега.

12.12.2023 року свідок ОСОБА_7 , пояснив суду, що він 04.11.2023 року, після 18 год. 00 хв., повертався з с. Радовель, Коростенського району, Житомирської області, тобто з місця роботи, додому. Рухався автодорогою Київ-Ковель-Ягодин, позаду автомобіля, марку якого відразу не розгледів, оскільки була темна пора доби. Вказаний автомобіль їхав від нього попереду на відстані близько 60-70 м. На своїй смузі для руху жодного світла фар від зустрічного автомобіля він не бачив, побачив тільки, що у автомобіля, який рухався попереду різко загорілися стоп-сигнали та автомобіль почав з`їжджати ліворуч. Після цього, ОСОБА_7 побачив на своїй смузі для руху автомобіль темного кольору, проте марку автомобіля чи DAEWOO SENS чи НОМЕР_5 точно назвати не може. Водій вказаного автомобіля увімкнув світло фар, здійснив розворот та поїхав у напрямку м. Ковель. ОСОБА_7 зупинився та хотів надати першу медичну допомогу водію автомобіля, який рухався попереду нього, оскільки той злетів у кювет. Підійшовши до автомобіля VOLKSWAGEN побачив, що у автомобілі спрацювали подушки безпеки. Водій спочатку не відповідав та потім почав рухатися, відповів що з ним все нормально та запитав, що це сталося. Тоді, ОСОБА_7 розповів ОСОБА_2 , що він бачив. Також, ОСОБА_7 зазначив, що спочатку він мав намір наздогнати автомобіль, що зник з місця події, проте потерпілий зателефонував на лінію 102, а тому він залишився з ним чекати працівників поліції. Стверджує, що у автомобілі потерпілого від зіткнення з деревом була пошкоджена передня частина. Хто був за кермом автомобіля, який створив аварійну обстановку він не бачив, лише зі слів поліцейських чув, що ними затримано автомобіль за кермом якого був військовий.

12.12.2023 року свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні зазначив, що він 04.11.2023 року рухався по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин у правій смузі для руху в напрямку м. Києва. В цей час по лівій смузі для руху рухався автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар, яке то вмикалося, то вимикалося та який різко переїхав на праву сторону. У зв`язку з цим ОСОБА_8 був змушений виїхати на узбіччя задля уникнення зіткнення із зустрічним автомобілем. Автомобіль проїхав дуже близько, на якій відстані точно сказати не може, проте зіткнення не відбулося. Разом із ОСОБА_8 в автомобілі перебувала його дружина та діти. Простоявши близько однієї хвилини та відійшовши від шокового стану, ОСОБА_8 продовжив рух та проїхавши близько 100-150 метрів побачив автомобіль потерпілого ОСОБА_2 , який лежав у кюветі. Зазначив, що автомобіль VOLKSWAGEN здійснив зіткнення з деревом лівою передньою частиною, пошкодив бампер, решітку та передню фару. Хто був за кермом автомобіля, який ледь не здійснив з ним зіткнення не бачив, оскільки було увімкнене дальнє світло фар, яке засліпило його. Марку автомобіля теж назвати не може.

12.12.2023 року свідок ОСОБА_9 , який є тестем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомив суду, що 04.11.2023 року, близько 16 год. 50 хв., до нього зателефонував ОСОБА_10 , щоб забрати його з роботи та завезти додому. По дорозі ОСОБА_10 повідомив, що йому треба поїхати по справах та заправити автомобіль. Оскільки ОСОБА_1 тривалий час не повертався додому ОСОБА_9 почав нервувати та намагався додзвонитися до останнього, проте телефон був поза зоною досяжності. Близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_10 зателефонував сам, повідомивши, що сталася неприємна ситуація, йому стало зле та він стоїть на узбіччі на дорозі. Після цього зв`язок перервався. У подальшому ОСОБА_10 зателефонував вже близько 00 год. 00 хв. та попросив забрати його на одному з перехресть на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, а тому ОСОБА_9 сів у автомобіль та поїхав за ним. Петра побачив поблизу с. Забороче, Коростенського району, Житомирської області та забрав його. По дорозі ОСОБА_10 розповів, що він їхав за кермом та йому стало зле. Такі випадки бували у нього і раніше, оскільки ОСОБА_1 перебував у зоні бойових дій, отримав тяжкі поранення та контузію. Також, ОСОБА_10 розповідав про те, що працівники поліції підійшли до його автомобіля, коли він стояв на узбіччі, возили його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Стверджував, що поліція чинила на нього тиск, змушувала підписати якісь документи. Безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 не перебував та при складанні адміністративних матеріалів присутній не був, а тому з цього приводу нічого повідомити не може.

12.12.2023 року свідок ОСОБА_11 , який є командиром ОСОБА_1 , у судовому засіданні розповів, що він особисто проводив внутрішню службову перевірку по факту вчинення військовослужбовцем, що знаходиться у його підпорядкуванні, адміністративного правопорушення. Зазначає, що користується повагою серед своїх «бійців», вони його поважають та завжди розповідають у разі, якщо з ними трапляються якісь неприємні ситуації. ОСОБА_10 потрапив до нього у підрозділ разом з товаришем, після безпосередньої участі у бойових діях та контузії. Спочатку ОСОБА_10 було призначено на посаду водія, проте з часом ОСОБА_11 почав помічати дещо дивне у його поведінці. Коли почав з ним розмовляти ОСОБА_10 пояснив, що після контузії у нього виникають дуже сильні головні болі, запаморочення, їхати за кермом він може, проте деякі випадки не до кінця розуміє. Стверджує, що ОСОБА_10 може керувати автомобілем, проте у разі виникнення якихось конфліктних ситуацій у нього проявляються ознаки контузії та стає зле, а тому ОСОБА_1 було переведено на іншу посаду. На місці події 04.11.2023 року ОСОБА_11 не перебував та адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 в його присутності не складалися. При розмові ОСОБА_1 розповідав ОСОБА_11 , що він не пам`ятає щоб створив аварійну обстановку.

Адвокат Гаврилюк І.Д. в судовому засіданні просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у його діях. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою службовою особою із значним порушенням вимог нормативно-правових актів. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 вказано про те, що він своїми діями порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху «Порушення правил переїзду перехрестя нерівнозначних доріг», що не відповідає тій дорожній обстановці, де останній нібито створив аварійну обстановку. Зі схеми місця ДТП не вбачається, що вказана пригода сталася на перехресті доріг. Також, вказує, що з матеріалів справи не можна достовірно ідентифікувати на якому саме відрізку автодороги Київ-Ковель-Ягодин сталася дорожньо-транспортна пригода. Вважає, що працівники поліції перевищили свої службові повноваження та до адміністративних матеріалів внесли дані, що не відповідають дійсності. Крім того, на його переконання покази потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є технологічно відповідними.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у наданих додаткових письмових поясненнях просить суд розгляд справи 16.01.2024 року проводити без нього. Заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Гаврилюк І.Д. вважає, що можна проводити судовий розгляд справи без участі ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 .

Також , адвокат Гаврилюк І.Д. звернувся до суду із клопотанням з проханням з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи долучити до матеріалів справи у якості доказів висновок судового експерта Довгого В.В. за № 01/24 інженерно-транспортної судової експертизи дослідження обставин і механізму дорожньо-транспорної пригоди від 09.01.2024 року, додаткові пояснення ОСОБА_12 та скріншот сайту із технічними даними автомобіля ОСОБА_1 .

Судом було задоволено клопотання адвоката та зазначені документи долучені до справи.

У наданих суду адвокатом Гаврилюком І.Д. додаткових письмових поясненнях ОСОБА_1 від 28.12.2023 року останній вказав про те, що при ознайомленні із фотокопіями матеріалів справи № 287/2701/23 він побачив, що на схемі місця ДТП зроблено підпис навпроти його прізвища, яке він не робив. Також, наявне у справі пояснення , яке складено нібито від його імені від 04.11.2023 року, де запис зроблений нерозбірливим почерком і підписом (а.с 8). Повідомляє суд про те, що дане пояснення він не давав та його не підписував. Зазначає, що він підтримує свої письмові пояснення надані суду раніше. Крім того, ОСОБА_1 вказав про те, що він 04.11.2023 року, о 18 год. 40 хв., не перебував на 219 або 220 км автодороги Київ-Ковель-Ягодин, а так само поблизу с. Болярка, не їхав по зустрічній смузі для руху назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_2 . Радіус розвороту його автомобіля становить близько десяти метрів і, як стверджують працівники поліції, що він зумів здійснити розворот без включеного світла фар, на дорозі, яка має загальну ширину вісім метрів, є невідповідними. На схемі місця ДТП відсутні будь-які зафіксовані сліди його автомобіля як на асфальтобетонному покритті так і за його межами. Експериментально його автомобіль може здійснити розворот у радіусі близько десяти метрів без залишення слідів коліс при швидкості приблизно 3 км/год. У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 свою провину у порушенні п. 16.11 ПДР України та ч. 5 ст. 122 КУпАП не визнає та просить суд справу щодо нього за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_13 , який працює на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області у судовому засіданні пояснив, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001453 від 04.11.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП. При цьому повідомив, що він особисто на місці ДТП не був присутній, склав зазначений протокол на підставі матеріалів, які були оформлені іншими працівниками поліції. При цьому не зміг пояснити невідповідності протоколу та доданих матеріалів, а саме чому у протоколі зазначено стосовно порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху , тобто «Порушення правил переїзду перехрестя нерівнозначних доріг» та чому у протоколі зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення - 219 км автодороги Київ-Ковель-Ягодин, а у доданій до протоколу схемі місця ДТП - 220 км автодороги Київ-Ковель-Ягодин.

Суддя, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішуються питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. Тобто, для кваліфікації діяння, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, необхідним є встановлення будь-якого порушення, передбаченого ч. ч. 1-4 ст.122 КУпАП, та настання наслідків у вигляді примушення інших учасників дорожнього руху різко змінювати швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Частини 1-4 ст. 122 КУпАП встановлюють відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками; ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху; перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Працівниками поліції в протоколі серії ААБ №001453 від 04.11.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Вказаним пунктом Правил дорожнього руху встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Проте, як вбачається зі схеми місця ДТП, яка міститься у матеріалах справи, та з пояснень учасників справи вищевказана дорожньо-транспортна пригода мала місце на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, поблизу с. Болярка, Коростенського району, Житомирської області на прямому відрізку дороги. При цьому, будь-які перехрестя поблизу місця ДТП відсутні.

Тобто, зазначений під час складення протоколу працівником поліції пункт Правил дорожнього руху не відповідає тій дорожній обстановці при якій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_2 , а відтак вказаний протокол не відповідає приписам ст. 256 КУпАП, яка регламентує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а норми Кодексу України про адміністративне правопорушення не передбачають для суду можливості самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки суд, діючи таким чином, порушував би вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, рішення від 20.09.2016 р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому необхідно враховувати, що у справах про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), тобто обов`язковий процесуальний документ, який займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відсутність порушення саме п.16.11 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , у зв`язку із чим відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність ознак зазначеного вище адміністративного правопорушення із наслідками у вигляді адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

При цьому, інші матеріали справи також містять значні розбіжності та неточності.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 001453 від 04.11.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_3 , виїхав на зустрічну смугу руху та не надав переваги в русі автомобілю марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням гр. ОСОБА_2 , чим змусив водія різко гальмувати, змінювати напрямок руху та подавати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію 04.11.2023 року, о 18 год. 40 хв. Проте, відповідно до схеми місця ДТП, яка міститься у матеріалах справи, дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_2 сталася 04.11.2023 року, о 18 год. 29 хв., що суперечить обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, у судовому засіданні інспектор СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Садовніков В.В., який безпосередньо складав схему ДТП, зазначив про те, що він особисто не оглядав транспортний засіб автомобіль марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_3 , а вніс до схеми перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу зі слів інших працівників поліції. Також, у судовому засіданні інспектор СРПП Садовніков В.В. вказав про те, що ОСОБА_1 підписав вказану схему у відділенні поліції та у його присутності, проте чому на оригіналі вказаної схеми відсутній підпис ОСОБА_1 пояснити не зміг. Крім того, у вказаній схемі місця ДТП також зазначено про те, що ОСОБА_1 нібито порушив вимоги п. 16.11 ПДР, що як зазначено вище не відповідає тій дорожній обстановці при якій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, у суду виникають обґрунтовані сумніви у достовірності даних внесених до схеми ДТП, а тому допущені порушення компетентною особою Національної поліції при складанні вказаної схеми нівелюють її доказове значення у справі, а тому така не може бути джерелом доказів і покладена в основу постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копія постанови серії БАД № 953531 від 04.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.11.2023 року не містять відомостей про обставини, які мають значення для даної справи, оскільки не відображають відомостей щодо нібито створення аварійної обстановки ОСОБА_1 , як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, копія вищевказаної постанови серії БАД № 953531 від 04.11.2023 року не містить відмітки про набрання нею законної сили.

Також, до матеріалів справи додано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №001454 від 04.11.2023 року складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Barbera, MessegueandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146), встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним та допустимим доказом, оскільки такий документ містить в собі лише припущення, а наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може підтверджуватись виключно постановою суду, яка набрала законної сили.

Відтак, вказаний протокол не може бути взятий судом до уваги при встановленні наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КК України.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 також не можуть бути покладені судом в основу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП з огляду на наступне.

Зокрема, у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що марку та особу, яка перебувала за кермом автомобіля, який виїхав йому назустріч, він не бачив через увімкнене дальнє світло фар. На місці дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ОСОБА_2 він перебував вже після того, як автомобіль злетів у кювет, тому з приводу обставин описаних у фабулі протоколу серії ААБ №001453 від 04.11.2023 року він нічого повідомити не зміг.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що він 04.11.2023 року, після 18 год. 00 хв., рухався автодорогою Київ-Ковель-Ягодин, позаду автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_4 та намагався надати першу медичну допомогу водію вказаного транспортного засобу, коли той злетів у кювет. Також, свідок ОСОБА_7 стверджував, що він увесь час перебував з ОСОБА_2 на місці події, проте свідок ОСОБА_8 , який також перебував на місці ДТП, у судовому засіданні зазначив, що на момент коли він під`їхав до автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, який лежав у кюветі, крім ОСОБА_2 на місці події нікого не було, в тому числі і ОСОБА_7 він не бачив. При цьому, свідок ОСОБА_7 зазначив, що він точно не пам`ятає ні марку транспортного засобу, який створив аварійну обстановку (чи то DAEWOO SENS чи то DAEWOO LANOS), ні його державного номерного знаку. Особу, яка перебувала за кермом вказаного транспортного засобу він також не бачив.

За таких обставин, враховуючи наявність значних розбіжностей у показах допитаних у судовому засіданні свідків, такі не є належними доказами в справі та не можуть бути взяті судом до уваги.

Також, суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи, оскільки з доданого до матеріалів справи диску з відеозаписом події не вбачається ні процесу відібрання вказаних пояснень у ОСОБА_1 , ні факту, що останній ознайомився зі змістом записаних інспектором СРПП ОСОБА_13 письмовими поясненнями.

Крім того, наданий на запит суду диск DVD-R, також не відображає обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №001453 від 04.11.2023 року та на вказаному оптичному носієві не відображено процесу складання адміністративних матеріалів на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.11.2023 року.

Окрім цього, із долученого судом за клопотанням адвоката Гаврилюк І.Д. висновку судового експерта Довгого В.В. за № 01/24 інженерно-транспортної судової експертизи дослідження обставин і механізму дорожньо-транспорної пригоди від 09.01.2024 року, вбачається, що в конкретній дорожній ситуації дії водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, р.н.з НОМЕР_4 , ОСОБА_2 повинні були відповідати вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, р.н.з НОМЕР_4 , ОСОБА_2 при заданих вихідних даних відсутня технічна можливість приступити до початкової фази маневру, виконати його, а відповідно і уникнути зіткнення. Також зазначено, що враховуючи, що головною умовою відсутності технічної можливості розпочати маневр є те, що задана відстань між ТЗ в момент виникнення небезпеки для руху в 20,0-30.0 м, а вона менша ніж необхідна для початку виконання маневру 27,2-35,6 м, а контактування не відбулось, то слід зробити висновок про те, що вказані водієм автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, р.н.з НОМЕР_4 , величини (швидкість, відстань, момент виникнення небезпеки для руху) або одна з них не відповідають дійсності.

З скріншоту сайту із технічними даними автомобіля марки DAEWOO LANOS (Деу Ланос), 1,3 МТ, 1997-2014, вбачається, що діаметр розвороту зазначеного автомобіля становить 9,8 м.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд зазначає, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце для сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 122, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар