Справа № 462/3180/24
ПОСТАНОВА

12 серпня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розтермінування виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2024 року в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

05.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розтермінувати штраф у розмірі 17 000,00 грн. терміном до 6 місяців. В обґрунтування такої заяви покликається на те, що у нього невисокою заробітна плата та у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи № 462/3180/24, суддя дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Так ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому ст. 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються зокрема характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Одним з видів адміністративних стягнень, що відповідно до ст. 24 КУпАП можуть застосовуватися за вчинення адміністративних правопорушень є штраф - грошове стягнення, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 27 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП передбачено відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Водночас, як вбачається з поданої ОСОБА_1 заяви щодо розтермінування штрафу, останній хоч і посилається на невисоку заробітну плату та перебуванням на його утриманні двох неповнолітніх дітей, однак не долучає жодних доказів на підтвердження цього, що унеможливлює встановити наявність об`єктивних підстав, що унеможливлюють сплату ним штрафу в повному обсязі.

Крім цього слід врахувати, що штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи. Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, а ОСОБА_1 за змістом заяви хоче фактично уникнути таких наслідків шляхом сплати штрафу у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, а запропонований заявником механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розтермінування сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам ст. 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оскільки при розгляді заяви про розтермінування виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу заявником не було подано дані про його матеріальний стан, а відтак не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності яких суддя може прийняти рішення про таке відтермінування, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо відтермінувати виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тому суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розтермінування виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2024 року в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.