Провадження 3/524/313/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Пальчик О.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, не працює, зареєстрованого та проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13.12.2023 року о 10 год. 26 хв., знаходячись за місцем проживання АДРЕСА_1 , вчинила економічне домашнє насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , що полягає в діях економічного характеру, а саме позбавила доступу, щоб увійти в квартиру, на яке він має законне право.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що з ОСОБА_3 вона перебувала у шлюбі. На даний час вони розлучені. Останній в квартирі не проживає, речей в квартирі його не має. В нього є окреме житло, де він мешкає зі своєю новою сім`єю. Він приходить до них, аби створити неналежні умови для проживання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що з ОСОБА_1 вони розлучені. Кв. АДРЕСА_2 належить їм на праві сумісної власності. ОСОБА_1 обмежує його у праві користування.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно доЗакону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, вбачається, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона ч.1ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема економічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання відповідно до положень до п. 2 ч.1ст. 278 КУпАП суд встановив, що в порушення положень ч.1ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить суті адміністративного правопорушення, яка би відповідала диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 позбавила (обмежила) колишнього чоловіка в праві користування приватною власністю спільною квартирою, чим вчинила економічне насильство.

Зміст протоколу не відповідає диспозиції ч. 1ст. 173-2 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено всіх ознак об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме не зазначено про настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Тому протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Окрім того, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався побутовий конфлікт.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не встановлена, а сама по собі наявність побутового конфлікту між бувшим подружжям не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст.247, ст. ст.280,283 - 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подаються протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Оксана ПАЛЬЧИК