Справа № 709/1707/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року смт Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романова О.Г., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Відділу поліцейської діяльності

№ 2 (смт Чорнобай) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 листопада

2023 року серії ДПР18 № 398998 ОСОБА_1 19 листопада 2023 року о 16:23 год. на автомобільній дорозі с. Іванівка с. Красенівка керував автомобілем «ВАЗ 2121»,

д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» і відповідно до тесту № 3885 результат огляду позитивний 0,30 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Солод В.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивовано тим, що за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат такого огляду 0,3 проміле, що не значною мірою перевищує допустиму межу. Крім цього, захисник наголошував на тому, що прилад «Драгер», за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно з технічними характеристиками, має допустиму похибку +/- 0,06 проміле у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. Положеннями Венської Конвенції про дорожній рух передбачено, що у всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або

0,25 мг. на літр повітря, що видихається. Таким чином, враховуючи результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 (0,3 проміле), а також допустиму межу похибки, виникають сумніви щодо того, чи дійсно його підзахисний перебував у стані алкогольного сп`яніння, чи такий результат не пов`язаний із наявністю алкоголю в організмі підзахисного.

Також, захисник Солод В.М. пояснив суду, що його підзахисний ОСОБА_1 вживав алкогольні напої напередодні у невеликій кількості (близько 100 грам коньяку) у колі сім`ї, після чого ліг спати, а на наступний день працював по господарству. Тільки під вечір ОСОБА_1 сів за кермо транспортного засобу, оскільки був впевнений у тому, що абсолютно тверезий. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім цього, захисник Солод В.М. наголошував на тому, що працівниками поліції після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не було повідомлено останнього про можливість проведення такого огляду у найближчому медичному закладу у разі незгоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення. Повідомив суд, що того дня алкогольних напоїв не вживав, пив квас «Тарас». Зазначив, що алкогольні напої вживав у кругу сім`ї у невеликій кількості (близько 100 грам коньяку), після чого пішов у баню та ліг спати. Зранку ж він працював по господарству, а сів за кермо автомобіля під вечір, оскільки був впевнений, що абсолютно тверезий. Зазначив про те, що після проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, думав що такий результат є кінцевим, а тому не висловлював своєї незгоди та не просив відвезти його до медичного закладу для проведення такого огляду.

Захисником Солодом В.М. було надано суду письмові пояснення ОСОБА_2 , яка являється матір`ю ОСОБА_1 . Остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст 384, 385 КК України, повідомила, що її син ОСОБА_1 напередодні (18 листопада 2023 року) у колі сім`ї вживав алкогольні напої у невеликій кількості (близько 100 грам коньяку) після чого пішов у баню та ліг спати. Зранку ж він працював по господарству, при цьому пив квас, а сів за кермо автомобіля під вечір. Того дня будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не мав.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис, наданий Відділом поліцейської діяльності № 2 (смт Чорнобай) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області та який наявний в матеріалах справи. Відповідно до відомостей, які містить зазначений відеозапис, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого виявився позитивним 0,3 проміле. При цьому, ОСОБА_1 погодився із результатами такого огляду та жодних заперечень з приводу таких результатів не висловлював. Також, ОСОБА_1 на репліку працівника поліції «Мабуть вчора багато випив» відповів ствердно, зазначивши що відпочивав із друзями у бані та пив коняк.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що в даному випадку, працівник поліції, у якого наявні підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння (наявні ознаки такого сп`яніння) повинен запропонувати такому водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. У разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, такий огляд може бути проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. У разі якщо водій відмовляється пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу або виявляє свою незгоду із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу останньому необхідно запропонувати пройти такий огляд у найближчому медичному закладі.

Проте, ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу жодних заперечень з приводу результатів такого огляду не повідомив, навпаки погодився із його результатами та повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 та його захисника Солода В.М. не підлягають до задоволення в цій частині.

Крім цього, щодо пояснень ОСОБА_1 , захисника Солода В.М. та Горбенко І.В. про те, що ОСОБА_1 напередодні вживав алкогольні напої у малій кількості (близько 100 грам коньяку), а тому така кількість алкоголь за досить тривалий час не повинна бути у організмі особи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а навпаки спростовуються відомостями відеозапису, де на репліку працівника поліції «Мабуть вчора багато випив», ОСОБА_1 відповів ствердно.

Так само, не заслуговують на увагу посилання захисника на таблицю часу виведення алкоголю з організму людини, оскільки походження такої таблиці суду не відоме.

Щодо посилань сторони захисту на те, що результати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не значною мірою перевищують допустиму межу, та на те, що це суперечить нормам міжнародного права, зокрема нормам Венської Конвенції про дорожній рух, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада

1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01 травня

1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з п. 7 Р. 2 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰. З огляду на наведене, порушень норм національного та міжнародного законодавства при розгляді справи судом не встановлено.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Черкаського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року (справа № 711/2405/23).

За наведених вище обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме:

- обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від

19 листопада 2023 року серії ДПР18 № 398998;

- відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого виявився позитивним 0,30 проміле;

- роздруківкою на папері показників алкотестера «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,30 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,30 проміле.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно зі ст.ст. 34 35 КУпАП судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У зв`язку з винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення та на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя О.Г. Романова