Справа № 304/2425/23 Провадження № 3/304/84/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії старшого оператора (безпілотних авіаційних комплексів) відділу прикордонної служби (тип С), громадянина України,

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014159 від 28 жовтня 2023 року видно, що 19 жовтня 2023 року у період з 06.00 по 14.00 год сержант ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону у прикордонному наряді «Секрет» у межах 165-166 прикордонних знаків на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У подальшому того ж дня о 10.55 год прикордонною поліцією Словацької Республіки у 500 м від державного кордону на напрямку 165-166 прикордонних знаків було затримано двох громадян України з документами (мешканці Харківської та І.Франківської областей), чим ОСОБА_1 порушив вимоги статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також ст. 4 п. 1, абз. 2 п. 5, абз. 13, 14 статті 7 пункту 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, що виразилося у незадовільній організації несення служби прикордонним нарядом та призвело до незаконного перетинання державного кордону двома громадянами України на напрямку 165-166 прикордонних знаків та їх затримання прикордонною поліцією Словацької Республіки.

Зазначені дії ОСОБА_1 в. о. начальника відділу прикордонної служби ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП як діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою надано протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014159 від 28 жовтня 2023 року, копії доповідної записки за результатами службової перевірки від 27 жовтня 2023 року; витягу із зведення № 20/292 з 00.00 19 жовтня 2023 року по 00.00 20 жовтня 2023 року; витягу із Книги обліку особового складу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону реєстраційний номер № 103/42 дск від 12 липня 2023 року; витягу із книги прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону реєстраційний номер № 103/16-дск від 01 липня 2023 року Розділ 2. Заходи з оперативно-службової діяльності на 18-19 жовтня 2023 року; витягу із списку особового складу книги прикордонної служби ВПС (тип С) станом на 19.10.2023; робочого зошиту чергового ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; робочого зошиту старшого зміни прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; книги видачі зброї та боєприпасів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заведеної 31 липня 2023 року; книги обліку спеціальних засобів та інженерно-технічного майна, виданих у тимчасове використання або прийнятих для зберігання ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заведеної 04 вересня 2023 року; аналізу затримань порушників державного кордону на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону станом на 23 жовтня 2023 року (ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 »); розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 «Про застосування мобільної групи на ділянці НОМЕР_1 прикордонного загону» від жовтня 2023 року; плану-завдання № 165 старшому мобільної групи від ВПС (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону вх. № 413 від 16 жовтня 2023 року; інформації оперативного відділення Президії Поліцейського Корпусу СР від 20.10.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 та службову характеристику від 25 жовтня 2023 року, а також копії його службової картки та службового посвідчення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що із 17 по 21 жовтня 2023 року виконував обов`язки старшого мобільної групи на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Так 19 жовтня 2023 року перебував на посиленні у складі мобільної групи у прикордонному наряді «Секрет» на напрямку 165-167 прикордонних знаків. Підполковником ОСОБА_4 йому було конкретно визначено місце перебування на напрямку 167 прикордонного знаку, який є ймовірним напрямком руху порушників, так як там перетинаються дороги, що ведуть із села Завосино. Зазначене місце розташоване на відстані близько 500 м від загороджувального паркану у тилу. Цього дня порушень кордону ними виявлено не було, вони навіть не бачили групу реагування, яка після повідомлення словацької сторони виявила пролаз у огороджувальній споруді та відповідно рухалася разом із собакою слідами порушників, а тому осіб, що перетнули кордон поза пунктом пропуску вони аж ніяк не могли побачити.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка заступник начальника штабу, начальник оперативного відділу НОМЕР_1 прикордонного загону підполковник ОСОБА_4 показав, що з відділу ВПС задля надання оперативної допомоги та стабілізації заходів на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » була відряджена мобільна група. Він планував роботу групи, до якої входив у тому числі ОСОБА_5 , та яка перебувала на гірській ділянці лісистої місцевості у тилу. Оскільки група знаходилася на одній точці на складній ділянці, видимість була погана, тому можливо й не почули (побачили) порушників кордону, про яких повідомила словацька сторона.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 19 жовтня 2023 року був у групі реагування, яка за інформацією словацької сторони про перетин державного кордону та затримання двох громадян України, виявила місце пролазу порушників між 166-167 прикордонними знаками. Відпрацьовуючи із собакою зворотний слід, який привів їх до села Завосино Ужгородського (Великоберезнянського) району, прикордонного наряду «Секрет» по дорозі не було, де був розташований їх наряд йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка заступник начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_1 ніс службу на дорученій йому ділянці, де у той час відбулося порушення державного кордону двома громадянами України. На напрямку яких саме прикордонних знаків це відбулося він не пам`ятає, однак наступного дня особисто бачив пролаз та вважає, що такий було виявлено групою реагування, оскільки у її складі є кінолог із собакою; чому групою ОСОБА_1 такий виявлений не був йому не відомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , перший заступник начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », показав, що на час події адміністративного правопорушення виконував обов`язки начальника відділу та, при отриманні від словацьких колег повідомлення про незаконний перетин державного кордону, відправив на місце групу реагування. Також зв`язувався з ОСОБА_1 як старшим наряду «Секрет», за його словами вони знаходилися на напрямку 167 прикордонного знаку. У подальшому група реагування виявила пролаз на напрямку 166-167 прикордонних знаків. Чи винний ОСОБА_1 (заснув, відволікся), чи ні сказати не може, оскільки на місці не був, однак видимість на цій ділянці досить погана через лісистість та за своїми характеристиками не дає у повній мірі можливість виявити порушників кордону.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Частиною 1 статті 172-18 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

При цьому частиною 2 вказаної норми передбачено відповідальність за вчинення діянь, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених в умовах особливого періоду.

Разом з тим, оскільки така норма закону є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також ст. 4 п. 1, абз. 2 п. 5, абз. 13, 14 статті 7 пункту 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

Не зважаючи на те, що статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме з таких обов`язків не були виконані ОСОБА_1 та з яких причин.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.

Суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол, не додано доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме посадової інструкції сержанта ОСОБА_1 , а відтак суд також позбавлений можливості перевірити, чи входили у його повноваження ті обов`язки, невиконання яких ставиться йому у провину.

Навпаки у судовому засіданні, в тому числі на підставі показань свідків, суд встановив, що ОСОБА_1 , перебував у складі прикордонного наряду «Секрет» на чітко визначеній для нього (них) керівництвом позиції на напрямку 167 прикордонного знаку, тобто чітко виконуючи наказ на охорону державного кордону.

Окрім цього суддя враховує, що подія адміністративного правопорушення, згідно із зафіксованими і у протоколі про адміністративне правопорушення, і у доповідній записці за результатами службової перевірки даними, мала місце на напрямку 165 166 прикордонних знаків.

Також на користь ОСОБА_1 вказують й покази свідків про те, що ділянка відповідальності, на якій той ніс службу 19 жовтня 2023 року є важкою, знаходиться у гірській ділянці лісистої місцевості у тилу з великою протяжністю; при цьому сержант ОСОБА_6 вказував на те, що при відпрацюванні із собакою зворотного сліду, прикордонного наряду по дорозі ними виявлено не було, можливе місце розташування (перебування) такого раніше також не бачив.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, матеріали справи не містять.

Окрім цього сформульована особою, уповноваженою на складання протоколу, фабула адміністративного правопорушення всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить ні чіткого місця вчинення такого, ні суті адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-18 КУпАП (в умовах особливого періоду).

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

У справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.