запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/816/24Головуючий у 1-й інстанції Стоматов Е.Г.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Стариченка М.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Стариченка Миколи Петровича на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 21.11.2023 року о 11 год. 08 хв. по вул.Оріхівське шосе, 7-А у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Стариченко М.П. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Захисник посилається на відсутність правових підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує на порушення процедури визначення ознак наркотичного сп`яніння та невідповідність між вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення ознаками та фактично озвученими.

Поза увагою суду першої інстанції залишено обставини грубого порушення працівниками поліції вимог закону, оскільки вони переслідували транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та у подальшому здійснили спробу фальсифікації матеріалів справи.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була мотивована не тим, що останній перебував у такому стані, а тим, що працівники поліції раніше неодноразово безпідставно зупиняли транспортним засіб під керуванням водія та намагалися притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апелянт посилається на недопустимість наявних в матеріалах справи відеозаписів, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення хоча і наявні дані про відео з нагрудних відеореєстраторів БК 471015 та 471253, проте відеозапису з БК 471253 не долучено, а відомості щодо найменування технічного пристрою, моделі, інших ідентифікуючих ознак пристрою 7omail, за допомогою якого також здійснено відеозапис, відсутні.

Водієві не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я шляхом вручення йому відповідного письмового направлення.

Протокол про адміністративне правопорушення оформлено працівником поліції не у присутності водія.

Сукупність вказаних обставин, на думку сторони захисту, ставить під сумніви висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка своєчасно та належним чином повідомленого ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні. Захисник на участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не наполягав.

Заслухавши захисника Стариченка М.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, всупереч протилежним доводам апелянта, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №511168 від 21.11.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що спростовує твердження апелянта про оформлення даного процесуального документа без участі ОСОБА_1 ;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.11.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Доводи апелянта про недопустимість наявних в матеріалах справи відеозаписів, на переконання апеляційного суду, є непереконливими з огляду на наступне.

Склад передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не вимагає встановлення з наданих відеозаписів даних, на які впливав би факт специфічних характеристик технічних засобів відеозапису. Наявні відеозаписи жодним чином не ставлять під сумнів висновки суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано відображені на відео події.

Натомість, обставини адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою засобів відеозапису в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими доказами у справі, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.

Із вказаних відеозаписів об`єктивно вбачається те, що після зупинки транспортного засобу під керуванням саме водія ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Таким чином, згідно з п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві або його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладено у протоколі про адміністративне правопорушення та у доданих до нього документах.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

При цьому, зазначені в апеляційній скарзі захисника мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність у працівників поліції правових підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Питання поважності чи неповажності причини зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених під час їх оформлення не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я оформлено згідно встановленого Додатком 1 до Інструкції зразка.

У зазначеному документі містяться усі регламентовані даним підзаконним нормативним актом реквізити, натомість вимоги щодо його вручення водієві чинними нормами КУпАП та Інструкції не передбачено.

Відтак, заперечення захисника в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Стариченка Миколи Петровича залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар