ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Мар?ян І.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 червня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, зі сплатою в дохід держави у розмірі 17000 грн. із позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто в дохід держави з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 06.05.2024 року о 13 год. 23 хв. в м. Чернівці по вул. Горіхівська, 66-А керував т/з Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився зі згоди водія за допомогою пристрою «Драгер» на місці зупинки т/з, результат 1,31(проміле).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Адвокат Мар?ян І.С. у своїй апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, адже суд першої інстанції не взяв до уваги те, що матеріали справи містять суттєві суперечності, а тому повинні бути визнані недопустимими доказами.

Суд першої інстанції проігнорував те, що після того, як ОСОБА_1 продув драгер та вказав свою категоричну незгоду, працівники поліції були зобов`язані направити його в медичний заклад, як це передбачено законодавством, а

ЄУНСС №727/4761/24 Головуючий у І інстанції: Слободян Г.М.

Провадження №33/822/483/24 Суддя - доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

не порушуючи процедуру огляду на стан сп`яніння заставляти його продувати драгер тричі.

Вказує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом у встановленому законом порядку.

Стверджує, що працівниками поліції була порушена процедура проходження огляду на стан сп`яніння, так як ОСОБА_1 був незгідним з результатами Драгеру, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі відеозаписом, проте це було залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно з відеозаписом, після продування драгеру, ОСОБА_1 повідомив, що алкоголю він не вживав та не згодний з результатами драгеру.

Однак, працівники поліції, порушуючи положення ст. 266 КУпАІІ, не направили його до медичного закладу, а проводили далі продування Драгеру на місці, що законом не передбачено.

Одночасно, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатами згоден» міститься нібито підпис ОСОБА_1 .. Однак, згідно відеозапису, працівники поліції просто давали йому документи на підпис, навіть не пояснюючи зміст таких документів, що спростовує нібито його згоду з результатами Драгеру.

Більше того, у матеріалах справи міститься направлення в ЧОНД та роздруківка результатів Драгеру.

Проте, суд першої інстанції проігнорував, що згідно цих документів, направлення в ЧОНД було складено раніше, ніж ОСОБА_1 продув драгер та отримав результати, що також порушує процедуру проведення огляду на стан сп`яніння.

Просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, хоча був належним чином повідомлений. Поважних причин своєї відсутності не навів і документів на підтвердження поважності не надав.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Мар?ян І.С., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Заперечення вини ОСОБА_1 стороною захисту в апеляційній скарзі у вчинені останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Пунктом 2.9.а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №631374 від 06.05.2024 складеного о 13 год. 45 хв., яким встановлено, що 06 травня 2024 року о 13 год. 23 хв. в м. Чернівці по вул. Горіхівська, 66А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився зі згоди водія з допомогою пристрою «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, - результат 1,31‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також з протоколом про адміністративне правопорушення останнього було ознайомлено в повному обсязі, що підтверджується його підписами у кожній графі протоколу.

Відомості про те, що ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення чи з проведеним його оглядом на стан алкогольного сп`яніння не згідний - відсутні.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом DT 314318.

Отже, на переконання апеляційного суду, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, підписаний поліцейським, який його склав, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 таких ознак, як запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проведено за допомогою «Alcotest Drager», результат 1,31‰. Зазначений акт підписано ОСОБА_1 ..

До матеріалів додано також роздруківку зі спеціального технічного приладу «Alcotest Drager» із результатом тесту 1,31‰, яку ОСОБА_1 також підписав.

Будь яких заперечень щодо проведення огляду на стан сп`яніння, не згоди з діями працівників поліції, ОСОБА_1 не висловлено у поясненнях, як і не озвучено на відеозапис.

Так, згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, …, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, …, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відеозапис наданий працівниками поліції, на якому чітко відображені всі обставини події, зокрема як ОСОБА_1 не заперечує факту вживання алкоголю напередодні ввечері, як і не заперечив результату проведеного огляду із застосуванням спеціального технічного засобу, які були предметом перегляду судом апеляційної інстанції під час підготовки справи до апеляційного розгляду.

Зокрема, на цих відео зафіксовано й те, як ОСОБА_1 дійсно продуває у прилад «Drager» тричі для визначення стану сп`яніння, однак прилад не спрацьовує та показує напис «алкоголь в роті», після чого працівники поліції пропонують прополоскати ротову порожнину останньому і дають йому іншу запаковану трубку, і лише тоді результат огляду склав 1,31‰. Окрім того, поліціантами було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до ЧОНД для огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, проте він відмовився та не заперечив результатів технічного приладу.

Про це також свідчить і наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до ЧОНД від 06.05.2024, однак ОСОБА_1 у медичний заклад не доставлявся, так як відмовився від проходження огляду в закладі.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та передано керування тверезому водію (сину). Більше того, на даному відео відображено, як ОСОБА_1 намагається домовитися з працівниками поліції про не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, на наданих відеозаписах повністю відображено події, що відповідають фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, процедурі огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та триманих результатів, а також беззаперечну згоду ОСОБА_1 з результатом огляду, а тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що його підзахисний не погоджувався з результатами огляду суперечать даним відеофактам.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

На думку суду вказані докази є належними, допустимими та достовірними й не викликають у суду сумнівів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В апеляційній скарзі не наведено інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а неправомірні дії працівників поліції, на які апелянт звертає увагу, не були предметом оскарження до адміністративного суду.

Беручи до уваги всі докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Інші посилання адвоката Мар?ян І.С. в скарзі мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зокрема Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

Отже, наявні в матеріалах справи докази є належними та допустимими й складені у відповідності до вимог законодавства. Будь-яких порушень вимог законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено та матеріалами справи не встановлено.

Отже, порядок огляду ОСОБА_1 працівниками поліції у відповідності до вимог інструкції не порушено та не суперечить вимогам закону, а тому висновки суду першої інстанції про винуватість останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги захисту їх не спростовують.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloranand Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Мар?ян І.С. - залишити без задоволення, а

постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська