Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/659/24
Провадження № 3/391/368/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024р. селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Капиш В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 17.09.2024 року, близько 16.00 год, під час занять з тактичної підготовці військовому полігоні у АДРЕСА_2 між солдатом ОСОБА_2 та інструкторами військової частини військовослужбовцями призваними за мобілізацією старшим сержантом ОСОБА_3 та сержантом ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт.

У подальшому, в ході конфлікту, старший сержант ОСОБА_3 , взяв до рук зброю автомат АК-74 (маркування встановлюється), закріпленні солдатом ОСОБА_2 , почав наносити останньому численні удари прикладом автомату у ділянки тулубу та верхніх кінцівок.

Військовослужбовця службовим автомобілем військової частині у супроводі медика підрозділу військової частини було доставлено приймального відділення військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де черговими лікарями проведено огляд, виконані рентгенографію, УЗД органів черевної порожнини, накладено гіпс іммобілізацію обох верхніх кінцівок та встановлено попередній діагноз Закрита травма грудної клітки: забій м`яких тканин грудної клітки. Закрита тупа непроникаюча травма живота: забій м`яких тканин передньої черевної стінки. Закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі значним зміщенням уламків, забій м`яких тканин ділянки лівого ліктьового суглоба. Закритий перелом верхньої третини правої ліктьової кістки без зміщення уламків, стан здоров`я середньої важкості, госпіталізований травматологічного відділення вищевказаного лікувального закладу.

З огляду на вищезазначене, підполковник ОСОБА_1 самоусунувся від виконання свої функціональних обов`язків, чим допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду під воєнного стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в зв`язку з несенням служби. До матеріалів адміністративної справи, було долучено заяву про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та вина ним визнавалась, разом з тим, після надходження матеріалів адміністративної справи до суду ОСОБА_1 надав до суду письмові заперечення та вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не визнав.

В письмових запереченнях пояснив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 2 навчальної роти старшого викладача 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки. На виконання обов`язків, які передбачені Статутом внутрішньої служби ЗСУ ним було складно розклад занять 2 навчальної роти з 16.09.2024 року по 19.09.2024 року, що був затверджений командиром З навчального батальйону школи індивідуальної підготовки підполковником ОСОБА_5 .

Зазначений розклад містить відомості щодо дати та часу проведення занять; предмету навчання, місця та особи, що проводять заняття і з якого вбачається, що 17.09.2024 року з 07:50 год до 08:10 год ним було проведене командирське інформування особового складу, що підтверджується відміткою «виконано» у відповідній графі Розкладу. Окрім того з даного розкладу вбачається, що серед викладачів, що проводили заняття 17.09.2024 року з тактичної підготовки, його прізвище у відповідній графі відсутнє, що свідчить про те, що такі заняття в цей день він не мав проводити.

Також вказав на те, що в розкладі занять для проведення Тактичної підготовки з військовослужбовцями 17.09.2024 було визначено інших відповідальних посадових осіб на навчальних місцях, які фактично проводили заняття і були свідками нанесення тілесних ушкоджень курсанту, а тому несуть безпосередню відповідальність за дотримання військової дисципліни на навчальних заняттях.

Зазначає, що він, як командир 2 навчальної роти - старший викладач 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, сумлінно виконую свої обов`язки, зокрема серед іншого, проводить з інструкторами навчальної роті інструкторсько-методичні заняття та контролюю якість проведення ними занять з військовослужбовцями.

Також зазначив, що відносно нього без проведення службового розслідування було складено протокол про військове адміністративне правопорушення.

Також вказав на те, що в протоколі № ОДК № 111 від 19.09.2024 року не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення, не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, не зазначено про жодних свідків, не зазначено обставин, які б свідчили про його недбале ставлення до військової служби, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину, а тому просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ознайомившись з запереченнями, наданими ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення № 111 від 19.09.2024 р., передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП;

- Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 № 178, яким підполковника ОСОБА_1 призначеного наказом Міністерства оборони України від 05.06.2024 року № 857 (по особовому складу) на посаду командира 2 навчальної роботи старшого викладача 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , з 06.06.2024 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, не зараховано на котлове забезпечення у зв`язку з відсутністю продовольчого атестату (а.с. 9);

- письмові поясненнями ОСОБА_6 від 18.09.2024 року, відповідно до яких він являється командиром 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 . 17.09.2024 року, близько 16.00 год під час занять з вогневої підготовки на військовому полігоні у в АДРЕСА_2 між солдатом ОСОБА_2 та інструкторами військової частини військовослужбовцями призваними за мобілізацією старшим сержантом ОСОБА_3 та сержантом ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлік.

У подальшому, в ході конфлікту, старший сержант ОСОБА_3 взявши до рук зброю автомат АК -74, закріплений за солдатом ОСОБА_2 почав наносити останньому численні удари прикладом автомату у ділянки тулубу та верхніх кінцівок.

Керівником занять визначено командира 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , старшого викладача підполковника ОСОБА_1 . Який відповідно до своїх функціональних обов`язків повинен проводити навчання з -огневої підготовки та відповідати за військову дисципліну серед курсантів ввіреного підрозділу військової частини НОМЕР_1 .

Проте підполковник ОСОБА_1 самоусунувся від виконання функціональних обов`язків. На заняття з вогневої підготовки 17.09.2024 не прибув. Про своє рішення не прибуття на навчання з вогневої підготовки не доповів (а.с.7);

-функціональні обов`язки посадових осіб школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10-14).

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Згідно цієї ж Постанови, при визначенні суб`єктивної сторони слід враховувати, що вказівка закону на несумлінне ставлення службової особи до виконання службових обов`язків виключає можливість кваліфікації діяння як недбалість у випадках, коли істотна шкода була заподіяна внаслідок недосвідченості, недостатньої кваліфікації, відсутності належних навичок або з інших обставин, що не залежать від службової особи і виключають реальну можливість неналежного виконання нею, покладених на неї службових обов`язків.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в протоколі не міститься даних, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема, не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, оскільки які саме дії ОСОБА_1 був зобов`язаний вчинити та в який спосіб, для недопущення спричинення тілесних ушкоджень в протоколі не зазначено. Норми Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в порушенні яких звинувачується ОСОБА_1 , є загальними й не вказують на необхідність вчинення тих чи інших дій при зазначених в протоколі обставинах.

Інших доказів, зокрема матеріалів службового розслідування суду не було надано.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, дослідивши наявні матеріали справи, за відсутності переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 (поза розумним сумнівом) в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 172-15, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Суддя В.М. Капиш