ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ТОВ «ПРОДІС ГРУП», ТОВ «ПРОДІС ЛФІТ» проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Лівобережного відділу ДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення №73831001/4 від 11.09.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, що полягає у наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

16.10.2024 на адресу суду надійшли письмові заперечення на протокол від представника ОСОБА_1 адвокат Штабовенка Д.В. в обґрунтування зазначено, що на даний час жодної заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 немає, на підтвердження додані платіжні інструкції. Крім того зазначив, що відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою. Разом з тим, до адміністративного матеріалу відділом ДВС не додано доказів відправки ОСОБА_1 виклику від 02.09.2024 року. Таким чином, протокол №73831001/4 від 11.09.24, складений державним виконавцем Рябінським А.В. за відсутності ОСОБА_1 , якого було позбавлено можливості надати пояснення щодо адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується. Як вбачається із складеного протоколу, ОСОБА_1 працює у ТОВ «ПРОДІС ГРУП», ТОВ «ПРОДІС ЛФІТ», з урахуванням того, що боржник є працевлаштованим, державний виконавець повинен був звернути стягнення на заробітну плату боржника, а у разі невиконання постанови застосувати заходи примусу саме на керівника підприємства в якому боржник отримує заробітну плату. Щодо несвоєчасної сплати аліментів зазначено, що ОСОБА_1 перебував у складних життєвих умовах, як у емоційному так і у фінансовому аспекті, що позначилось на можливості своєчасної сплати аліментів. Адже з 03.11.2024 перераховував гроші у Пансіонат «СВІТОЇ-НАТАЛІЇ» за перебування там хворої матері, по дату її смерті - 19.07.2024 року. Відповідно, несвоєчасна сплата відбулась не внаслідок прямого умислу, небажання умисно не виконувати судове рішення, або не утримувати дитину, а через збіг життєвих обставин, що виключають провину ОСОБА_1 .

У судове ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник ОСОБА_1 адвокат Штабовенко Д.О. під час судового засідання просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.183 КУпАП. Зазначив, що наразі заборгованість по аліментам погашена, наслідки цієї події не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, права та свободам інших осіб.

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановила наступні обставини.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи вимоги ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини у справі на підставі доказів, зібраних особою, яка склала протокол.

Частиною 1 ст. 183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення прав і свобод людини, зокрема права на повноцінне життя та всебічний розвиток особистості.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в несплаті передбачених законодавством платежів аліментів, одному з визначеного кола осіб, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за несплату аліментів настає не за сам факт заборгованості (не сплати), або разової заборгованості, а за наявність заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суб`єкт адміністративного правопорушення загальний.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною у формі умислу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.

До матеріалів справи, особою, до адміністративного матеріалу не додано доказів відправки ОСОБА_1 виклику від 02.09.2024 року. Таким чином, протокол №73831001/4 від 11.09.24, складений державним виконавцем Рябінським А.В. за відсутності ОСОБА_1 , якого було позбавлено можливості надати пояснення щодо адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Також, до матеріалів справи, особою, яка складала протокол не надано жодного доказу щодо наявності у ОСОБА_2 вини у формі умислу на несплату аліменти.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, що свідчив би про можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти в повному обсязі. Крім того, на час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 погасив заборгованість по аліментах в розмірі 40 000 грн., на підтвердження до матеріалів справи додано копії платіжних інструкцій.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні головним державним інспектором про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1ст. 163-2 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.183-1, ст.ст.7, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Новасардова