Провадження № 3/127/4910/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №626423 від 05.06.2024, водій ОСОБА_1 , 05.06.2024 о 11 год 35 хв в м. Вінниці на перехресті вул. Хмельницьке шосе вул. Максимовича, керуючи транспортним засобом став учасником ДТП, після чого, вжив алкогольні напої, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності лікаря, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, зазначив, що дійсно ним було вчинено ДТП, однак на місці подій він одразу узгодив всі питання з іншим учасником, працівники поліції не викликались та претензій до нього не було, далі він поїхав додому, де в ході відпочинку вжив алкогольний напій. В подальшому, до нього приїхали працівники поліції та склали відповідний протокол.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.10 є) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив саме п. 2.5 Правил дорожнього руху, однак відповідальність в даному випадку настає за порушення п. 2.10 є) Правил дорожнього руху.

З викладеного вбачається, що ч. 4 ст. 130 КУпАП не передбачає настання відповідальності за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану сп`яніння, а в матеріалах відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, саме після вчинення ДТП.

Сам факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв близько через три години після ДТП, не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки йому не було відомо про можливу потребу пройти в подальшому огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки після самої події працівників поліції на місці не було та протокол не складався.

Суд звертає увагу, що дорожньо-транспортна пригода сталася 05.06.2024 о 11 год 35 хв, а протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 05.06.2024 о 14 год 55 хв, що підтверджує показання водія ОСОБА_1 про відсутність на місці події працівників поліції, які б повідомляли йому про необхідність пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння.

Також, суду не було надано доказів того, що в іншого учасника ДТП були претензії до ОСОБА_1 , оскільки доказів звернення до працівників поліції з відповідною заявою надано не було.

Крім того, сам ОСОБА_1 не заперечував свою причетність до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що також підтверджується тим, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак жодних відомостей про залишення ним місця вчинення ДТП, що потребувало його подальшого розшуку, надано не було, як і доказів притягнення до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Таким чином, оцінивши всі зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена, оскільки будь-яких доказів про те, що він вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах справи не міститься, протокол був складений через три години після події, а завдана іншому учаснику шкода була відшкодована.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 252, 276, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: