Справа № 946/6469/24
Провадження № 3/946/2386/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, молодшого інспектора прикордонної служби 2-ї категорії групи ІПС відділення ІПС прикордонної застави ВП в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

10 серпня 2024 року о 19:30 годині ОСОБА_1 , будучи неодноразово протягом року підданим адміністративному стягненню за такі самі правопорушення, перебував на території в/ч НОМЕР_1 у нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, повторно протягом року, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав вину у вчиненні правопорушення та щиро розкаявся, пояснивши, що за останній рік він вже тричі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення таких же правопорушень, двічі були накладені стягнення у виді штрафу, а один раз у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 10 діб.

Крім повного визнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у появі військовослужбовця на території військової частини нетверезому стані в умовах особливого періоду повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував на території в/ч НОМЕР_1 у нетверезому стані в умовах особливого періоду, будучи при цьому раніше тричі підданим адміністративним стягнення за вчинення таких самих правопорушень.

Крім того, вина ОСОБА_1 також підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість № 59 від 10.08.2024, згідно з яким ОСОБА_1 10.08.2024 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати дослідження за допомогою алкотестера - 1,146 ‰ алкоголю.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

До обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, оскільки ОСОБА_1 вже вчетверте протягом року вчиняє однорідне правопорушення, але незважаючи на застосовані стягнення, продовжує протиправну поведінку.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , того, що у нього чітко сформований спосіб протиправної поведінки та нехтування встановленого правопорядку під час проходження служби, оскільки він раніше вже неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення тотожних правопорушень, але після відбуття заходів впливу знову продовжив вчиняти подібні правопорушення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку його особи, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ніж арешт з утриманням на гауптвахті, буде недостатнім для його виховання в дусі додержання законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, а тому на нього необхідно накласти адміністративне стягнення саме у виді арешту з утриманням на гауптвахті у верхніх межах санкції.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2024 року, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 - 285 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 15 (п`ятнадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 5 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко