ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2790/24 Номер провадження 33/814/1241/24Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Завезіона Євгенія Леонідовича на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 27 липня 2024 року о 19 годині 00 хвилин в м. Глобине поруч вул. Набережна на р. Омельник здійснював рух на малому моторному човні «BARK» із ручним мотором «PARSUN», не маючи прав керування таким ТЗ та в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, тест №54, результат тесту 2,68 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5.3 Правил судноплавства на внутрішніх і водних шляхах України, за що відповідальність передбачена ч. 6 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Завезіон Є.Л. подавши апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року, провадження по справі закрити за ч.6 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Крім того, зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог КУпАП, поверхнево дослідив матеріали справи та не надав належної оцінки обставинам, зазначеним в клопотанні про закриття провадження у справі.

Стверджує, що порушення, допущенні поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 , перешкоджають притягненню останнього до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що з матеріалів справи вбачається, що її розгляд проводився без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, тобто рішення суду оголошено не було в день його винесення.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 27 липня 2024 року о 19 годині 00 хвилин в м. Глобине поруч вул. Набережна на р. Омельник гр. ОСОБА_1 здійснював рух на малій моторній лодці «BARK» із ручним мотором «PARSUN», не маючи прав керування таким ТЗ та в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, тест №54, результат тесту 2,68 проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5.3 Правил судноплавства на внутрішніх і водних шляхах України, за що відповідальність передбачена ч. 6 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №679125, позитивним тестом Alcotest Drager 7510, тест №54, результат тесту 2,68 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2,68 проміле; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest Drager; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.07.2024 року; відеоматеріалом до протоколу про адміністративне правопорушення та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.5 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч.6 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною п`ятою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами.

Згідно п. 3 наказу Міністерства інфраструктури України від 26.08.2014 року № 413: Свідоцтва судноводіїв малих/маломірних суден (інші документи, які надавали право на управління малим/маломірним судном) старих зразків, видані в установленому законодавством порядку в СРСР та в Україні до 01 квітня 2012 року, є дійсними для управління малими/маломірними суднами до 01 січня 2017 року. Тобто свідоцтво старого взірця не дійсне, обміну не підлягає. Отримати нове Посвідчення можна згідно Порядку підготовки та підтвердження кваліфікації судноводіїв малих суден і водних мотоциклів, а також видачі міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 07.01.2023 року №8.

Отже, за неправомірні дії, а саме керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція норми ч.6 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність саме особи, яка керує водними суднами в стані сп`яніння, або ж відмову особи, яка керує річковим транспортом від проходження медичного огляду.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Пунктом 2.5.3. Правил плавання малим/маломірними суднами на водних об`єктах Хмельницької області (затверджених Рішенням обласної ради від 17 лютого 2016 року №17-4/2016) визначено, що забороняється перевозити пасажирів і вантаж більше норм, встановлених виробником та правилами класифікаційного товариства, що здійснює технічний нагляд.

В доводах апеляційної скарги, зазначає, що порушення, допущенні поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 , перешкоджають притягненню останнього до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення

Із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що розпочинається з моменту коли працівникам поліції очевидець події розповідає, що по акваторії річки на човні з мотором останні керували, на зауваження не реагували (хронологічний відрізок 19:29:05 триває далі), на питання працівників поліції хто керував човном, було встановлено особу, яка керувала ОСОБА_1 ), в ході спілкування з працівниками поліції зазначив, що вживав алкоголь. В подальшому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», останній погодився. Результат огляду склав 2.68 проміле (хронологічний відрізок - 20:23:17), в подальшому працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд не бере до уваги, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №679125,роздруківкою приладу Drager результат огляду склав 2.68 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається що огляд проведений в зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом Міністерства транспорту України від 16 лютого 2004 року № 91 затверджено Правила судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, відповідно до яких кожне судно або з`єднання плавучого матеріалу, за винятком суден складу, що штовхається, крім штовхача, повинні управлятися особою, що має необхідну для цього кваліфікацію. Ця особа далі іменується "судноводієм" (п.1.2.1). Мале судно - будь-яке судно, крім судна риболовного, довжина корпусу якого менша 20 м, за винятком суден, побудованих чи обладнаних для буксирування, штовхання чи ведення в зчаленні суден, що не є малими суднами, а також суден, на яких дозволено перевозити більше 12 пасажирів, і поромів; моторне судно - будь-яке судно, що використовує власну силову установку, за винятком суден, двигуни яких використовуються лише для здійснення невеликих переміщень (у портах чи в місцях навантаження і розвантаження) або для збільшення їх маневреності під час їх буксирування чи штовхання. При керуванні судном судноводію забороняється перебувати в стані втоми чи сп`яніння (п. 1.2.6).

Слід зазначити, що відповідно до статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року кожний транспортний засіб або група транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія. Як зазначено в п. 1.10 ПДР, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи та письмових пояснень свідків вбачається, що човном керував - ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені обставини справи, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер, у зв`язку з чим оцінюються судом як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.,

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Завезіона Євгенія Леонідовича задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Завезіону Євгенію Леонідовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Завезіона Євгенія Леонідовича залишити без задоволення.

Постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин