Справа №751/5821/24
Провадження №3/751/2390/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу військовослужбовець, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

23.06.2024 р. о 02 год. 05 хв. в м. Чернігів, вул. Реміснична,28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» /д.н.з. НОМЕР_1 / в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці за допомогою приладу Драгер ARLM0316, результат огляду позитивний1,81‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями, особисто не з`явився, забезпечив представлення своїх інтересів захисником.

В судове засідання 18.07.2024 р. адвокатом Романченко О.П. подано заяву про перенесення судового засідання на іншу дату, посилаючись на наміри надати до суду важливі докази, а також те, що ОСОБА_1 перебуває у районі бойових дій Донецької області і участь у розгляді провадження прийняти не може з поважної причини, на розгляд провадження без його участі категорично не погоджується.

08.08.2024 р. адвокатом Романченко О.П. до канцелярії суду подано чергову заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я.Однак доказів перебування на стаціонарному або амбулаторному лікуванні особи, відомості про те, що захворювання перешкоджає явці захисника ОСОБА_2 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,в судове засідання не надано.

Жодних доказів в спростування вчинення ОСОБА_1 правопорушення, незважаючи на достатній час для формування правової позиції та збору доказів, захисник не надав.

Суд вважає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи, що захиснику було створено всі умови та надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, реалізації можливості брати особисту участь у розгляді справи тощо, суд розцінює дії ОСОБА_1 та захисника Романченка О.П. щодо заявлення клопотань про відкладення розгляду справи, як зловживання правом на відкладення, що може призвести до необґрунтованого порушення строку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.277 КУпАП, та до уникнення відповідальності водія за вчинене правопорушення, враховуючи строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.9 «А» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення від 23.06.2024 р. та відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що 23.06.2024 р. о 02 год. 05 хв. в м. Чернігів, вул. Реміснична,28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» /д.н.з. НОМЕР_1 / в стані алкогольного сп`яніння.

В силу положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно відеозапису з портативного відео-реєстратора, підставою для зупинки транспортного засобу «Skoda Octavia» /д.н.з. НОМЕР_1 / під керуванням водія ОСОБА_1 стало порушення останнім комендантської години.

Під час перевірки працівником поліції документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які в подальшому стали підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager7510, прилад ARLM0316, результат позитивний 1,81 ‰.

Суд особливо звертає увагу на відеозапис з відео-реєстратору поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, має достатньо високу інформативність та є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

На вказаному відеозаписі безперервно зафіксовано як процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і поетапне складання працівниками поліції адміністративного протоколу. Жодних заперечень з приводу достовірності отриманих результатів під час проведення огляду із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager7510, прилад ARLM0316 ОСОБА_1 не висловлював. Натомість останній підтвердив вживання алкоголю, з результатом огляду погодився, що підтверджується Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час зупинки ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем, вказавши, що лише прогрівав автомобіль, наміру їхати не мав, випадково увімкнув задню передачу.

Вказані доводи ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису з відео-реєстратору, закріпленого в службовому автомобілі патрульної поліції, чітко вбачається рух транспортного засобу «Skoda Octavia» /д.н.з. НОМЕР_1 / на парковці спочатку назад заднім ходом, а потім вперед, тобто транспортний засіб рухався та переміщувався в просторі внаслідок виконання ОСОБА_1 технічної дії, направленої на приведення автомобіля в рух.

При цьому в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9 «А» ПДР, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відсутність письмових даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки згідно відеозапису останній чітко повідомляв водієві про відсторонення від права керування автомобілем.

Окрім того, вказана обставина не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступеню його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Оскільки згідно протоколу ОСОБА_1 є військовослужбовцем, останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов