Провадження №: 3/755/6994/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2024 р. м. Київ Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30.10.2024 року о 10:00 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по пр-ту Соборності, 3, при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні праворуч, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Audi Q5, н/з НОМЕР_2 , що рухався по тій смузі прямо в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій порушив п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 30.10.2024 року він керував своїм автомобілем «Hyundai Sonata» у м. Києві по пр-ту Соборності, 3, у третій полосі руху, включив сигнал повороту та перелаштовувався у другу смугу руху. Водій автомобіля Audi Q5, який рухався позаду нього, почав обганяти його справа по другій смузі руху, не пропустив його, підрізав, у зв`язку з чим відбулося ДТП. Зазначив, що зіткнення відбулося у другій полосі руху, його автомобіль отримав пошкодження переднього бамперу з правої сторони, а автомобіль іншого учасника ДТП - пошкодження заднього бамперу з лівої сторони. Вважає винним у ДТП водія автомобіля Audi Q5.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 30.10.2024 року він керував своїм автомобілем Audi Q5 у м. Києві по пр-ту Соборності, 3, у другій смузі руху, не змінюючи напрямку руху. Водій автомобіля «Hyundai Sonata» почав перелаштовуватися із третьої смуги руху в другу смугу руху, по якій він рухався, у зв`язку з цим він подав звуковий сигнал водію автомобіля «Hyundai Sonata», однак останній не відреагував на нього, продовжив маневр перелаштування, в результаті чого здійснив зіткнення передньою частиною свого транспортного засобу з заднім бампером його автомобіля. Зазначив, що вважає винним у ДТП водія автомобіля «Hyundai Sonata». Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно з п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. У судовому засіданні було досліджено: протоколи від 30.10.2024 року серії ЕПР1 № 162217, серії ЕПР1 № 162252; схему місця ДТП від 30.10.2024 року; пояснення учасників ДТП, надані учасниками фото пошкоджень транспортних засобів.

Аналізуючи вимоги ПДР України та матеріали провадження, суд встановив, що автомобіль Audi Q5 рухався в другій смузі руху, не змінював напрямок руху та мав право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху, тобто мав перевагу, в тому числі і стосовно автомобіля «Hyundai Sonata», та його водій в силу п. 1.4 ПДР мав право розраховувати на те, що й інші учасники будуть виконувати ці Правила при наявній дорожній обстановці.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що характер і розташування пошкоджень у транспортних засобів говорить, про те, що водій автомобіля «Hyundai Sonata» - ОСОБА_1 не виконав вимоги п. п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, здійснюючи маневр перестроювання в іншу смугу руху. Зокрема, у день події при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні праворуч, водій автомобіля «Hyundai Sonata» - ОСОБА_1 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Audi Q5, що рухався по тій смузі прямо в попутному напрямку. Вказані дії водія ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Порушення вимог ПДР у діях водія Audi Q5 ОСОБА_2 у зазначеній ситуації суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 124, 251, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М.Омельян