ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1781/24 Справа № 233/6277/23 Суддя у 1-й інстанції - Орчелота А. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Кривий Ріг

24.07.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Ювченка А.В. особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 34 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, рішень суду є невмотивованим та необґрунтованим, винесене без врахування будь-яких доказів винуватості ОСОБА_1 ;

- вважає, що суд першої інстанції при розгляду справи не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис розпочинається 12.02.2008р. о 23:39год., свідки керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні;

- наголошує, що у ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, поведінка адекватна, тактовна, мова чітка;

- вважає, що направлення водія на огляд до медичної установи є неналежним та недопустимим доказом, оскільки його складено після складання протоколу про адміністративне правопорушення;

- вважає, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки містять час та дату, яка не відповідає дійсності, тобто за 15 років до події, працівниками поліції використано невстановлені засоби відеофіксації, відеозапис переривається, що суперечить вимогам «Інструкції із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р.;

- вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі у розумінні вимог ст. 251 КУпАП, працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, пояснення та рапорти працівників поліції не є допустимими доказами у справі;

- вважає, що суд першої інстанції вдався до збирання доказів, викликав та допитав свідків у справі, які не пам`ятали обставин події та продемонстрував у судовому засіданні відеозапис, крім того за допомогою ресурсу «Судова влада» самостійно відшукав та додав до справи копію постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі якої прийняв рішення про його притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто фактично перейняв на себе роль прокурора;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином проте у судове засідання не прибув, та відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні перешкоди для розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника Ювченка А.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він будучи особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2022р. за ч. 1 ст. 130КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення 14.10.2023р. о 12:35год. в м. Костянтинівка, вул. Леваневського, біля буд. 32 у Донецької області, керував транспортним засобом «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі м. Костянтинівка категорично відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , відеозапис зафіксованої працівниками поліції події, а також пояснення свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких суд першої інстанції допитав безпосередньо в судовому засіданні, а також допитав працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дослідив усі доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, надав на них обґрунтовані відповіді, та навів змістовні мотиви їх неприйняття, не встановивши підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Судом першої інстанції із достатнім обґрунтуванням встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом, законність вимоги працівника поліції, висловленої ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а саме наявність явних ознак наркотичного сп`яніння - неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, та відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом та поясненнями допитаних безпосередньо судом свідків, також судом першої інстанції встановлений факт притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим самим встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши відеозапис з бодікамер працівників поліції, також встановив наведені вище фактичні обставини, сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відсутні.

Суд апеляційної інстанції перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника встановив, що вони є аналогічними доводам, викладеним у клопотанні захисника про закриття провадження у справі, ці доводи були у повному обсязі досліджені судом першої інстанції та не були ним прийняті у якості достатніх підстав для закриття провадження у справі. Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, та вважає їх правильними, та такими, що відповідають вимогам ст.ст. 251, 254, 266 КУпАП, вважає відповіді суду першої інстанції на заперечення сторони захисту повними та вичерпними.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції, досліджені ним повно та всебічно, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для їх повторного безпосереднього дослідження із наведенням аналогічних висновків, з якими суд апеляційної інстанції погодився.

Окремо суд апеляційної інстанції наголошує, що відмова ОСОБА_1 одразу після його зупинки працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння ставить під сумнів його запевнення про те, що він не вживав наркотичні засоби, або інші заборонені речовини.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції вдався до збирання доказів, викликав та допитав свідків у справі, які не пам`ятали обставин події та продемонстрував у судовому засіданні відеозапис, крім того за допомогою ресурсу «Судова влада» самостійно відшукав та додав до справи копію постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі якої прийняв рішення про його притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто фактично перейняв на себе роль прокурора, є неспроможними, оскільки наведені дії суду є дотриманням принципу повноти, всебічності та безпосередності судового розгляду та дослідження доказів.

Щодо долучення судом першої інстанції до справи копії постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі якої суд прийняв рішення про його притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, то суд апеляційної інстанції наголошує, що вказана копія постанови суду надійшла до суду першої інстанції разом із протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 10-12).

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Ювченка Андрія Васильовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 34 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя