Справа № 168/1218/24
Провадження № 3/168/730/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року сел. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 3 (с.Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ЕПР1 № 165770 від 04 листопада 2024 року вбачається, що 04 листопада 2024 року о 01.20 год. ОСОБА_1 на автодорозі між с.Дубечне- сел.Стара Вижівка Ковельського району Волинської області керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Хомич Ю.В. клопотали про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Клопотання мотивували тим, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складений з порушенням Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони

здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. А саме: дата заповнення висновку вказана «01.11.2024 року», хоча подія відбулась 04 листопада 2024 року, будь-який цифровий показник алкоголю не вказаний, висновок не підписаний лікарем, який проводив огляд та відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду або про його відмову з ознайомленням. З цих підстав, вважають даний висновок недійсним, тобто неналежним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністравтиного правопорушення, передьаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Що є підставою закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Хомича Ю.В., дослідивши матеріали справи (протокол серії ЕПР1 № 165770 від 04 листопада 2024 року, рапорт працівника поліції від 04 листопада 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; висновок КПН «Старовижівська багатопрофільна лікарня, відеозапис події правопорушення), суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно з частинами 15-17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі -Інструкція), за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З дослідженого в судовому засіданні висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння встановлено, що підпис обстежуваної особи ( ОСОБА_1 ) про ознайомлення з результатом огляду відсутній.

Крім цього, подія відбулась 04 листопада 2024 року, проте у висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння дата заповнення зазначена «01.11.2024 року». Будь-який цифровий показник алкоголю у висновку не вказаний. Висновок не підписаний лікарем, який проводив даний огляд. Що є порушенням вимог Інструкції.

Відповідно до частини 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з частиною 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тому суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б без сумніву підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 04 листопада 2024 року в стані алкогольного сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, який в даному випадку не може бути визнаний належним доказом у справі, в розумінні статті 251 КУпАП. Оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Виходячи з положень частини1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно вимог статті 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 247, 266, 284, 294 КпАП України,

суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта