ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Справа №607/23881/24 Провадження №3/607/9837/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Нюні О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 23.50 год. в м. Тернополі на вул. Дружби, 17, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб мати змогу реагувати за її зміною, рухаючись заднім ходом створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, громадянин ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 23.50 год. в м. Тернополі на вул. Дружби, 17, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810», на табло якого висвітлило результат 1,03 проміле, що підтверджено тестом №3415 від 27.10.2024, та з результатом ОСОБА_1 був згідний. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що в провадженні судді знаходяться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме: справа №607/23881/24 (провадження №3/607/9837/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справа № 607/23888/24 (провадження №3/607/9841/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, вважаю що відповідно до ст. 36 КУпАП вказані справи слід об`єднати в одне провадження з присвоєнням єдиного номера судової справи - №607/23881/24 (провадження №3/607/9837/2024).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не з`явився до зали судових засідань, однак за участю його захисника адвоката Нюні О.І.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Нюня О.І. просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень зазначає про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його підзахисний 26.10.2024 о 23:50 у м. Тернополі по вул. Дружби, 17, керував транспортним засобом при цьому не був уважний і допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, при цьому жодного доказу вказаного факту працівниками поліції до матеріалів справи не було долучено. Також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про підстави для законної зупинки транспортного засобу, адже з матеріалів справи не вбачається у зв`язку із чим працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу, більше того останні підійшли до автомобіля який не здійснював рух. Також працівниками поліції не було встановлено особу водія, яким на той час керувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про що він неодноразово наголошував правоохоронцям, що також підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Окрім того звертає увагу на те, що дружина ОСОБА_1 на місці затримання ОСОБА_1 не заперечувала, що водієм була саме вона, про що також подала письмові пояснення суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9 «а» ПДР України, а саме те що останній керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідає фактичним обставинам справи. Так під час проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння поліцейськими порушено процедуру огляду, оскільки останніми не вказано ознак алкогольного сп`яніння й не долучено жодного доказу на підтвердження зазначеного факту. Крім цього поліцейськими не пред`явлено сертифікатів відповідності на пристрій газоаналізатора Драгер, не роз`яснено процедури роботи пристрою. Разом з тим зауважує, що працівники поліції не пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Більше того чинне законодавство не передбачає обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння для особи, яка не є водієм.

Окрім цього, вважає, що наданий працівниками патрульної поліції відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав: відеозапис не вівся безперервно, а є коригованим та скопійованим, більше того змонтований з різних відеофайлів, різних нагрудних камер, викривляє дійсні обставини справи, а також відеозапис з н/к 474766 «00:07:04 - 00:17:51» не містить даного проміжку часу. Також відеозапис не відображає факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , осіб зафіксованих на відеозаписі не опитували на предмет того хто був водієм, отже, відеозапис не містить фактичних даних, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 6 розділу II Інструкції про порядок № 1452/735МВС, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, однак всупереч даній вимозі свідки залучені не були, що підтверджується самим протоколом. Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис огляду ОСОБА_1 доданий не був. Таким чином, в даному випадку, протоколи про адміністративні правопорушення як один із засобів доказування, складені з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, що тягне за собою визнання їх, як доказу, недопустимими, а згідно концепції ЄСПЛ «плодів отруєного дерева», будь-який доказ, який випливає з незаконно добутого, теж вважається незаконним і не може розглядатися в суді, якщо дерево отруєне (тобто доказ отримано незаконно), тоді і «плоди» (інформація, що походить з цього незаконного доказу) теж «отруєні». Відтак, докази долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні є такими, що не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просить провадження закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159838 від 27.10.2024 та серії ЕПР1 №159837 від 27.10.2024, ОСОБА_1 інкриміновано порушення:

- п.п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.За порушення вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тощо;

- п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою зокрема, серед іншого, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 23.50 год. в м. Тернополі на вул. Дружби, 17, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив ДТП, а саме під час руху заднім ходом допустив наїзд на автомобіль марки «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

В подальшому, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці про що було повідомлено водія, після чого працівником поліції запропоновано останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810» на що останній погодився не одразу, та пройшов такий огляд за допомогою приладу № ARАМ-2250, який показав результат 1,03 ‰ (проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 був згідний, та на запитання працівника поліції чи бажає той проїхати у медичний заклад, водій відмовився, внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень повністю доведена матеріалами справи, а саме даними, що містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159838 від 27.10.2024, у якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перелік доказів, що додаються до протоколу, а саме: відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № НК474766, 472561, 474460, 474346, дані щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУПАП, повідомлення про день, час та місце розгляду адміністративної справи. Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було ознайомлено, однак від підпису у відповідній графі останній відмовився, про що свідчить відповідний запис у протоколі;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159837 від 27.10.2024, у якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено, однак від підпису останній відмовився;

- копії протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- тестуванні на алкоголь за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» №3415 від 27.10.2024 прилад №ARАМ 2250, принтер № ARАМ - 5671;, з результатом 1,03;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому містяться виявлені ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , який від підпису відмовився;

- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Alсotest Drager 68210», чинне до 02.07.2025;

- направленні на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.10.2024, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), який проведений не був у з`вязку із відмовою останнього від проходження встановленого законом огляду в медичному закладі;

- письмових пояненнях ОСОБА_2 від 27.10.2024, в яких останній зазначає про те, що 26.10.2024 близько 23.50 на його транспортний засіб був здійснений наїзд водієм автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого останній вийшов із автомобіля у п`яному вигляді та почав сперечатися, що за кермом перебувала його дружина, після чого покинув місце ДТП на пішов у двір будинку;

- схемі місця ДТП яка сталася 26.10.2024 о 23.50 год. на вул. Дружби, 17, що додана до протоколу, у якій відображені механічні пошкодження транспортних засобів після зіткнення. Учасники ДТП були належним чином ознайомлені із вказаною план схемою, та, як вбачається з матеріалів справи зауважень та доповнень від останніх не надходило, разом з тим ОСОБА_1 від підпису відмовився;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №719964 від 27.10.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення;

- рапорті інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області від 27.10.2024, з якого вбачається, що під час патрулювання на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП без постраждалих на вул. Дружби, 17 в м. Тернополі. На місці перебував заявник який пояснив, що під час керування в його автомобіль в`їхав водій автомобіля «Volkswagen Golf», після чого той вийшов з авто та пішов у напрямку будинку вул. Дружби, 6 в м. Тернополі. В подальшому через деякий час невідомий чоловік повернувся із своєю дружиною та стверджував, що саме вона керувала автомобілем при цьому пред`явити документи категорично відмовився, після чого його було затримано та доставлено у Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області. Під час проведення огляду на місці на табло газоаналізатора висвітлило 1,03 проміле;

- витязі з ІПНП України від 27.10.2024.

При цьому суд звертає увагу на те, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159838 від 27.10.2024, міститься посилання на тест №3415 від 28.10.2024, хоча вказане тестування проводилося 27.10.2024. Разом з тим, дана описка не позбавляє суд всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини даної справи, а тому підстав для визнання такого доказу неналежним суд не вбачає.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена долученим до матеріалів справи аудіовізуальним диском, який суд вважає належним доказом, оскільки в протоколах про адміністративні правопорушення міститься посилання про долучення відеозаписів з нагрудних камер поліцейських до матеріалів справи та такі відображають повну та реальну інформацію щодо обставинвчинених ОСОБА_1 правопорушень.

Так, із оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на аварійній сигналізації знаходиться в дворі будинку на вулиці Дружби, 17 в м. Тернопіль, де відбулося ДТП із автомобілем марки «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 . В ході спілкування із заявником ОСОБА_2 , останній вказав на автомобіль марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на його транспортний засіб, при цьому зазначив, що водій вказаного автомобіля знаходився у нетверезому стані та пішов із місці ДТП, однак той може впізнати його за зовнішнім виглядом. Надалі працівники поліції розшукали водія транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , ним виявився ОСОБА_1 , який о 00.09 год. прийшов на місце ДТП разом із своєю дружиною, при цьому стверджував, що саме вона перебувала за кермом автомобіля. Разом з тим потерпілий ОСОБА_2 будучи на місці події, впізнав раніше невідому йому особу ( ОСОБА_1 ), та чітко вказав що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Volkswagen Golf». Також суд акцентує увагу на тому, що факт ДТП із сторони ОСОБА_1 не заперечується, а останній лише стверджує що його вчинила дружина, яка намагалася припаркувати транспортний засіб.

Надалі під час спілкування поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, його поведінка не відповідає обстановці, на підставі чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер» на що він погодився неодразу, однак пройшов відповідний огляд. За результатами пройденого ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810», встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння - результат 1,03 % проміле.

Слід зауважити, що на відео чітко проглядається поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як ОСОБА_1 поводить себе зухвало, виражається нецензурною лайкою у бік поліцейських, на їх зауваження не реагує, провокуючи працівників поліції на конфлікт. При цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не виконує законну вимогу працівника поліції пред`явити документи для встановлення його особи, в результаті чого ОСОБА_1 було затримано та доставлено у Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області де і були складені адміністративні матеріали.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.2.3 «б», 10.9 ПДР України, як зазначено в протоколі серії ЕПР1 №159837 від 27.10.2024. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Крім цього із системного аналізу статті 124 КУпАП слідує висновок, що адміністративна відповідальність за вказане у ній порушення може бути застосована саме до водія транспортного засобу, тобто до особи, яка здійснює керування ним. Таким чином, основною ознакою, за якою визначається об`єктивна сторона даного правопорушення та за якою особу можна притягнути до адміністративної відповідальності є саме керування такою особою транспортним засобом.

На дослідженому у судовому засіданні відеозаписі не проглядається самого руху автомобіля марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , однак суд бере до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 які останній надав працівникам поліції на місці ДТП та які письмово долучені до матеріалів справи. Так, ОСОБА_2 чітко вказав на особу ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля марки «Volkswagen Golf» 26.10.2024 близько 23.50 год., та здійснив наїзд на його транспортний засіб марки «КІА», при цьому ОСОБА_1 за усіма ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння. Дані пояснення суд бере до уваги, оскільки вони є об`єктивними, узгоджуються із іншими доказами, а також не дають підстави вважати, що потерпілий мав на меті оговорити ОСОБА_1 .

Також, суд аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, приходить до переконання, що відображені на схемі наслідки ДТП повністю відповідають фактичним обставинам справи викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненням, які були надані потерпілим ОСОБА_2 під час оформлення матеріалів на місці події. Таким чином порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з подією ДТП, та утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відтак, з огляду на викладене, суд не бере до уваги заперечення захисника щодо винуватості у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

Так, щодо посилань сторони захисту на безпідставну зупинку автомобіля «Volkswagen Golf» та не встановлення особи водія, суд зазначає наступне.

У статті 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, наведено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу патрульним поліцейським, зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тощо.

В даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що патрульна поліція прибула на вул. Дружби, 17 в м. Тернополі (26.10.2024 близько 23.50 год.) за повідомленням потерпілого ОСОБА_2 про дорожньо-транспортну пригоду за участю його автомобіля та автомобіля марки «Volkswagen Golf». Відтак автомобіль «Volkswagen Golf» до приїзду поліцейських вже не здійснював рух, а стояв на аварійній сигналізації, безпосередньо у місці вчинення ДТП. Таким чином як такої «зупинки» автомобіля «Volkswagen Golf» не здійнювалось. Даний факт підтверджується рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області Лисогір О. від 27.10.2024, в якому викладено всі обставини що відбувалися 26 - 27 жовтня 2024 року під час несення нею служби; та витягом з ІПНП України, в якому міститься інформація про надходження повідомлення зі служби «102» про те, що 26.10.2024 о 23.56 год на вул. Дружби, 17 в м. Тернополі відбулася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Golf», водій якого перебуває у стані алкогольного сп`яніння та покинув місце події.

Також дослідженим відеозаписом спростовуються твердження захисника, щодо не встановлення особи водія ОСОБА_4 . З нього чітко можливо встановити, що працівники поліції у відповідності до ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» неодноразово вимагали в ОСОБА_1 пред`явити документи, що посвідчують його особу, на що останній реагував агресивно та відмовлявся виконувати законну вимогу поліцейського, відтак в подальшому ОСОБА_4 було затримано та доставлено до відділу поліції.

Крім цього, що стосується долучених захисником до матеріалів справи письмових пояснень дружини ОСОБА_1 ОСОБА_3 , в яких остання стверджує, що саме вона 26.10.2024 о 23.50 год. перебувала за кермом автомобіля марки «Volkswagen Golf», суд не бере до уваги, оскільки її письмові покази не узгоджуються з переглянутим відеозаписом та викликають сумніви у їх достовірності. Також суд враховує, що ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 , та своїми показами проявляє зацікавленість у результатах розгляду справи, тим сам намагаючись допомогти чоловіку уникнути відповідальності.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159837 від 27.10.2024 відносно ОСОБА_1 , а саме останній керував транспортним засобом та внаслідок здійснення своїх неправомірних дій здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Вказаній обставини дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Також, ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159838 від 27.10.2024 ставиться у провину вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність в тому числі і за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має керувати транспортним засобом. В даному випадку у судовому засіданні доведено керування ОСОБА_1 транспортним засобом, долученими до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім цього згідно п.п. 6, 7 Розділу I вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису, під час спілкування поліцейських із ОСОБА_1 після ДТП, у останнього (о 00.18 год. 27.10.2024) було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про які поліцейський повідомив ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці, на підставі чого працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер», на що той хоча не одразу, однак погодився. Пройшовши відповідний огляд на місці ДТП було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з чим він погодився, та особисто підтвердив, що напередодні вживав спиртні напої (о 00.22 год. 27.10.2024). Більше того навіть не будучи на місці події з відеозапису можливо встановити, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Надалі працівник поліції о 00.23 год. 27.10.2024 пропонує ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад, на що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності категорично відмовився. Відтак, з огляду на таке, суд вважає необґрунтованими посилання сторони захисту щодо відсутності пропозиції з боку співробітника поліції пройти відповідний огляд у медичній установі. Більше того, суд вважає за необхідне вказати, що огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння чи незгоди з результатами відповідного огляду, а відтак у направленні на огляд водія міститься відмітка про результат пройденого огляду за допомогою технічного пристрою.

Крім цього оцінюючи доводи захисника щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляду відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи, зокрема із оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було дотримано визначеного законодавством порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та дотримано процедури оформлення його результатів. Зокрема, на відеозаписі о 00.18 год 27.10.2024 проглядається, що працівник поліції перед проведенням огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, ознайомлює останнього із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM 095208324 від 02 липня 2024 року, згідно якого газоаналізатор ALKOTEST 6810 № ARAM-2250 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, свідоцтво чинне до 02 липня 2025 року, що в судовому засіданні заперечувалося стороною захисту.

В судовому засіданні захисник також посилається на переривчість запису з нагрудних відеокамер поліцейських, під час подій які відбувалися 26 жовтня 2024 року, що на його думку є порушенням працівником поліції вимоги Розділу III Інструкції про використання нагрудних відеокамер, затверджених Наказом МВС №100 від 03.02.2016 року.

На вказане суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положення п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказане положення регулює порядок здійснення відеозйомки в межах часу (періоду) виконання поліцейським своїх службових обов`язків, і не обумовлює вимоги до початку та завершення фіксації події щодо окремих осіб, з якими спілкуються поліцейські при виконанні своїх обов`язків.

Стаття 266 КУпАП вказує, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, Закон визначає, що саме огляд осіб має бути зафіксований на відеокамеру.

Оглядом вказаного відео, суд не вбачає підстав для визнання такого доказу неналежним, оскільки відеозапис, що міститься на доданому диску, фіксує огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, про що ставиться вимога у вказаній вище статті, та підтверджує наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, посилання захисника на те, що відеозапис є змонтований з різних відеофайлів, різних нагрудних камер, викривляє дійсні обставини справи, а також відеозапис з н/к 474766 «00:07:04 - 00:17:51» не містить даного проміжку часу, є нікчемними, та ніяким чином не впливає на хід даної справи, не є доказом неправомірності дій поліцейських, а навпаки у цій справі даний відеозапис цілком відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що аудіовізуальний диск, що долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом, оскільки проведення відеофіксації поліцейським ґрунтується на ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» та містить інформацію про фактичні обставини справи. Із відеозапису можливо встановити хронологію подій, що відбувалися 26-27 жовтня 2024 року, на ньому зафіксовано процедуру складання матеріалів відносно ОСОБА_1 , із відео можливо встановити обставини, що мають суттєве значення для правильного розгляду даної справи, зокрема із нього можливо встановити послідовність дій працівників поліції під час проведення процедури огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Окрім цього суд не бере до увагу твердження захисника щодо не залучення працівниками поліції під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , свідків.

Так, під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ст.266 КУПАП).

При цьому, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не вимагається присутність двох свідків у разі застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Як вбачається суб`єктом владних повноважень до матеріалів справи долучено відеозаписи подій, що відбувалися 26-27 жовтня 2024 року, та в протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання на їх долучення, відтак в даному випадку присутність свідків не вимагалася.

Таким чином дії працівників поліції є цілком виправдними, законними та такими що не порушують права особи, адже ними були виконані всі вимоги чинного законодавства, порушень з їх боку встановлено не було.

За таких обставин, зазначені захисником в судовому засіданні мотиви для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 суд розцінює як обрану тактику захисту останнього, задля доведення невинуватості його підзахисного у вчиненні адміністративних правопорушень та відповідно уникнення притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказані мотиви ніяким чином не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки, тому мав відповідні права і обов`язки, за невиконання яких має нести відповідальність. При цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вірогідність спричинення ще більш серйознішої шкоди в такому випадку є значно вищою, адже керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху та власності третіх осіб.

Приймаючи рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сукупність досліджених доказів є переконливими, і в повній мірі, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 а саме те, що адміністративні правопорушення мали місце внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.3 «б» відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.9, згідно якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; п. 2.9 «а», відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП, в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення якою є ч. 1 ст.130 КУпАП.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчинених правопорушень, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 8, 36, 124, 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу №607/23881/24 (провадження №3/607/9837/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і справу № 607/23888/24 (провадження №3/607/9841/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/23881/24 (провадження №3/607/9837/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо