Справа № 513/1381/24
Провадження № 3/513/1526/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Одеської області матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні одну малолітню дитину, паспорт НОМЕР_1 , виданий 22 січня 2002 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

04 вересня 2024 року о 12 годині 17 хвилин в с. Михайлівка по вул. Шкільній Білгород-Дністровського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мопедом) марки ESPERO без реєстраційного номеру з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовився на відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що 04 вересня 2024 року в обідній час за кермом мопеда він рухався по вул. Шкільній в с. Михайлівка та його зупинили поліцейські. Вважає, що ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, на місці зупинки він погодився продути Драгер. Поліцейські у той же день також винесли стосовно нього постанову за керування мопедом без мотошолома, без посвідчення водія та страхового полісу, штраф в розмірі 3400 він сплатив.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 04 вересня 2024 року зранку вона попросила сина поїхати в кар`єр та подивитися, чи є там глина, а сама поїхала на роботу. Ближче до обіду їй зателефонувала знайома та повідомила, що сина, який керував мопедом, зупинили поліцейські та "маринують". Вона приїхала на місце і поліцейські сказали, що її син керував мопедом з ознаками алкогольного сп`яніння. Стверджувала, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою "Драгера". Потім мопед вона закотила до сусідки у двір, а сина поліцейські повезли до ТЦК для вручення повістки.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2,3,6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 808 від 05.11.2021), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 479473, в якому поліцейськими зафіксовано, що: 04 вересня 2024 року о 12 годині 17 хвилин в с. Михайлівка по вул. Шкільній Білгород-Дністровського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мопедом) марки ESPERO без реєстраційного номеру з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовився на відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП;

відеозаписами, долученими поліцейськими до матеріалів справи, з яких вбачається, що 04 вересня 2024 року що після зупинки поліцейськими мопеду, яким керував ОСОБА_1 без мотошолому, під час встановлення особи водія, поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). ОСОБА_1 пояснював, що зранку випив "пітбуль" з горілкою. На вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер" ОСОБА_1 відмовився. Пройти такий огляд в медичному закладі також відмовився.

Рапортом щодо обставин складення протоколу щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що після складання протоколу за ст. 130 КУпАП водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування.

Постановою серії ББА № 199459 від 04.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126, ч.5, 6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 3400 гривень, та квитанцією № 0.0..1 від 20.09.2024 року про сплату штрафу.

Ствердження ОСОБА_1 про те, що він погодився продути Драгер і навіть сам просив про це поліцейських, як і ствердження свідка ОСОБА_2 в цій частині, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом. Так, на відеозапису чітко зафіксовано, як поліцейській пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою алкотестера Драгер, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. З відеозапису також встановлено, що у цей момент свідок ОСОБА_2 не була присутньою на місці зупинки транспортного засобу.

Отже на виконання вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та фіксації факту відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України "Про Національну поліцію") та поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження чи суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер.

Тому суд вважає, що відеозапис, долучений до справи є достатньо інформативним та приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

Досліджені судом докази в їх сукупності є належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює основне адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з обов`язковим додатковим стягненням у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно облікових даних адміністративної практики (ІПНП "Цунамі" тощо) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП впродовж календарного року не притягувався. Згідно облікових даних посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За положеннями ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП України враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Судом не встановлено обставин, передбачених статтями 34, 35 КУпАП, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, на нього слід накласти адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За пунктом 5 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 245, 252, 280, 283- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч).

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015001, код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526, отримувач коштів - ГУК у Одеській області (Одеська обл.) 21081300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на розрахунковий рахунок № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, призначення платежу стягнення судового збору на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2024 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. Бучацька