Справа №938/142/24
Провадження № 3/938/123/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (документ паспорт № НОМЕР_1 ,) громадянина України, українця, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 06.02.2024 року о 21.43 годин у с. Устеріки вул. Центральна Верховинського району керував транспортним засобом ВАЗ 2121 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів та відмовився відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи призначений 21.02.2024 року відкладено на 14.03.2024 року та на 17.04.2024 року в зв`язку з відсутністю відомостей про вручення судової повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, витребуванням інформації щодо місця її реєстрації та мобілізації особи.

Судова повістка на 14.03.2024 року повернулася до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.12-15).

На запит суду Білоберізька сільська рада надала інформацію про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Від ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит суду поступило повідомлено (а.с.22), що ОСОБА_1 перебуває на загальному військовому обліку у категорії призовник.

Розгляд справи 17.04.2024 року відкладено на 22.05.2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення судової повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судова повістка на 17.04.2024 року повернулася до суду 19.04.2024 року без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.26-29).

Надалі судовий розгляд даної справи відкладено на 22.05.2024 року, на 19.06.2024 року, судові повістки на 22.05.2024 року та 19.06.2024 року повернулися до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 30-33,42-45).

У подальшому розгляд справи відкладено на 07.08.2024 року, судова повістка повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.46-50).

Судом вживалися й інші заходи, спрямовані на повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду даної справи, зокрема, шляхом опублікування оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті судової влади України, зокрема на 17.04.2024 року, 22.05.2024 року, 19.06.2024 року, 07.08.2024 року (а.с. 23, 34, 38 , 51).

При цьому, суд бере до уваги той факт, що громадянину ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення 06.02.2024 року, від підписання якого він відмовився (а.с.1).

Окрім того, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до ч. 2 ст.268КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №587770 від 06.02.2024 року, записами відеофіксації за 06.02.2024 року, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №587770 від 06.02.2024 року(а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 06.02.2024 року о 21.43 годин у с. Устеріки вул. Центральна Верховинського району керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alkotest Drager 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, а саме поліцейським Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській областізі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді, від підпису протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Контитуції України та ст. 268 КУпАП.

У ч.2 ст.266 КУпАП закріплено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання ч.2 ст.266 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №587770 від 06.02.2024 року вказано, що під час оформлення застосовано технічний засіб відеозапису безперервну відео зйомку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до Верховинського КНП РЛ ВСР 06.02.2024 року о 22.00 годин у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів;

- диском із двома записами відеофіксації (а.с. 5), на яких зафіксовано та відображено, як працівники поліції на службовому автомобілі зупиняють транспортний засіб, що рухався попереду, повідомляють причину зупинки та про відео фіксацію; особа чоловічої статі , яка виходить з автомобіля зі сторони водія та повідомляє, що посвідчення водія не має; працівник поліції запитує анкетні дані; водій повідомляє свої анкетні дані, таким чином поліцейським встановлюється особу водія ОСОБА_1 , 1999 року народження, житель с. Устеріки; працівник поліції пропонує пред`явити документи; водій повідомляє, що документів немає; працівник поліції роз`яснює права особи, яка притягається до відповідальності, працівник поліції повідомляє водію, що в зв`язку з підозрою, що ОСОБА_2 вживав спиртне, то він може пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки в останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння - відчутно запах алкоголю з порожнини рота; поліцейський запитує водія, чи готовий ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння; водій відмовляється; працівник поліції пропонує пройти огляд в медичному закладі; ОСОБА_2 відмовляється; працівник поліції повідомляє, що за відмову є відповідальність та в подальшому повідомляє про складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП; працівник поліції запитує про підписання протоколу та про заборону від керування транспортним засобом; водій відмовляється від підписання протоколу.

Також в матеріалах справи міститься:

- рапорт інспектора СРПП, яким він інформує начальника поліції про правомірність своїх дій;

- копія постанови від 06.02.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Суддя приймає до уваги, що вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності зі законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252КУпАП оцінкадоказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньогоруху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дослідив відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, встановленому законом. Підстав вважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .

Отже, суд вважає, що наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки ними зафіксовано як останній на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі відмовляється.

Суд звертає увагу і на те, що присутність двох свідків є обов`язковою тільки у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`ягніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ч.1 ст.130 КУпАП, є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що закріплено в п. 2.5 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в протоколі серії ААД № 587770 від 06.02.2024 рокускладеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримувався, оскільки керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчиненя вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії або інші особи.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з повідомлення ТСЦ МВС № 2643 Філії ГСЦ МВС від 23.02.2024 року (а.с. 11), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не видавалося.

Оскільки ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортним засобом не видвалося, тому він не є водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху та належить до категорії інших осіб, щодо яких не застосовується покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

При таких обставинах до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-284, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Наталія ЧЕКАН