Справа № 605/449/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2024 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справ про адміністративні правопорушення №№605/449/24, 605/450/24 зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №145087 від 07 жовтня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 14 год. 45 хв. в с.Сільце керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервонінння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №145100 від 07 жовтня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 14 год. 45 хв. в с.Сільце повторно протягом року керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак « НОМЕР_1 », будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судові засідання, неодноразово викликався, однак не з`явився, ігноруючи виклики до суду, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.1 ст.130 КУпАП не належить до цих випадків. Таким чином, суд вбачає за доцільне здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписами, які містяться на DVD-R дисках.

З відеозаписів, які додані до матеріалів справи, встановлено рух вищевказаного транспортного засобу, після чого такий транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції. Після його зупинки з автомобіля зі сторони водія, вийшов ОСОБА_1 , інших осіб в автомобілі не було, що дозволяє суду встановити факт керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом. Виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що той відмовився, також відмовився проїхати для огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №145100 від 07 жовтня 2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП настає адміністративна відповідальність.

Працівником поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП до матеріалів справи додано інформацію з порталу НП, про те, що 18 листопада 2022 року Підгаєцьким районним судом накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, при цьому на кого саме накладено таке стягнення така довідка не містить, а тому такий доказ не є належним та допустимим в розумінні ст.251 КУпАП.

Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст.251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, працівниками поліції не додано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, для встановлення винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у даній справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

При цьому суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що будь-яких підстав ставити під сумнів наявність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає, а тому враховуючи характер скоєного правопорушення, особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно до санкції вказаної статті накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 33-36, 126 ч.5, 130 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно до санкції вказаної статті накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави 605,60 грн. судового збору.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц