ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7202/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-5 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

06 жовтня 2024 року о 15-й годині 42 хвилини в м. Києві, вул. Дніпровська Набережна, 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Sequoia» д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням вимог законодавства щодо встановлення і використання спеціальних світлових сигнальних пристроїв, а саме встановлені проблискові маячки синього та червоного кольору без узгодження з відповідним органом МВС, чим порушив п. 32.2 а ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-5 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином двічі повідомленим за допомогою направлення смс-повідомлення, на виклики суду не з`явився та провадженням щодо нього не цікавився.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 122-5 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 146617, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1), рапорті інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Хоменка О., відповідно до якого 09.10.2024 року під час патрулювання в складі екіпажу «Рубін-103», було зупинено транспортний засіб «Toyota Sequoia» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 33 за орієнтуванням встановити законність використання проблискових та спеціальних світлових сигнальних пристроїв синього та червоного кольору. Після зупинки було встановлено водія ОСОБА_2 , який повідомив, що 06.10.2024 року він не керував транспортним засобом 06.10.2024 року по вул. Дніпровська Набережна, керувала інша особа. Через 10-15 хвилин на місце зупинки прибув ОСОБА_1 , який вказав, що дійсно 06.10.2024 року він керував вказаним автомобілем та використовував спеціальні проблискові маячки синього та червоного кольору (а.с.4), письмових поясненнях ОСОБА_1 , відповідно до яких він вказує, що не має дозволу на встановлення та вмикання маячків синьо-червоного кольору (а.с.5), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського (а.с.6).

Вказані письмові докази та відеозапис надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122-5, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень в дохід держави з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба