ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Калугіна Г.Б., за участю секретаря Волошина Н.В., захисника Дічко В.С., свідка ОСОБА_1 , розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працевлаштованого у ПрАТ «Запоріжкокс», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу від 04.10.2024 серія ЕРП1 № 142819, 04.10.2024 о 17:15 год. в м. Запоріжжі по вул. Випробувачів буд. 2, гаражний кооператив «Сокіл 2», ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_3 , власник - ОСОБА_3 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Зазначеними діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.9 ПДР. Таким чином ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу від 04.10.2024 серії ЕРП1 № 142801, 04.10.2024 о 17:15 год. в м. Запоріжжі по вул. Випробувачів, буд. 2, гаражний кооператив «Сокіл 2», ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину в скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав повністю, вину в скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - не визнав, заперечував обставини, за яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Захисник Плохотнікова В.В. в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять жодного підтвердження факту керування 04.10.2024 о 17 год. 15 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2, ОСОБА_2 транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 . На момент прибуття поліцейських ОСОБА_2 перебував біля свого гаражу в гаражному кооперативі «Сокол 2», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2. Транспортний засіб Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходився у гаражі № 427, мотор був заглушений, за кермом ніхто не перебував. Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 , він бачив, що в транспортному засобі Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_2 , перебувала особа чоловічої статі. Тобто, свідок ОСОБА_3 не повідомив жодних даних, які б могли вказувати на те, що вищевказаним транспортним засобом керував саме ОСОБА_2 . Таким чином, не зрозуміло, на підставі яких даних та доказів, поліцейські прийшли до висновку, що ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Саме тому ОСОБА_2 і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак така відмова з його боку була правомірною, оскільки він не керував жодним транспортним засобом, він не зупинявся безпосередньо представниками поліції під час керування транспортним засобом, а тому не вважав такі вимоги поліцейського законними, обґрунтованими та необхідними. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2 складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 року № 1452/735, «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, а тому не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі лише зазначений час і місце виявлення працівниками патрульної поліції нібито ознак алкогольного сп`яніння, без зазначення місця, часу та дій водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, з оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити суттєві ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме час, місце та спосіб його вчинення. Поряд із цим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, а також не вказано назву приладу, його серію та номер. Більше того, в наявних матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо приладу на який здійснювався даний запис. Відомості щодо відеоприладу на який поліцейський фіксував розмову з ОСОБА_2 відсутні. З урахуванням вищезазначеного, відеозапис, який міститься в матеріалах справи є неналежним доказом. При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема, порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, пояснив, що дійсно рухаючись заднім ходом, не побачивши припаркований автомобіль, зачепив його, а так як з водієм було досягнуто домовленості розібратись самостійно, тобто без виклику поліції, то завів свій автомобіль в гараж. Але згодом прибула патрульна поліція, яка спочатку розбиралась із подією ДТП, а згодом поліцейський повідомив, що ще вбачає у нього стан алкогольного сп`яніння, запропонував пройти тест на драгері, потім медичний огляд у лікаря-нарколога, від чого ОСОБА_2 відмовився, так як вважав, що у даному випадку у нього не було такого обов`язку. Після цього на нього було складено протоколи за двома статтями.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 04.10.2024 з напарником прибули на виклик на територію гаражного кооперативу «Сокіл 2», транспортний засіб ОСОБА_2 перебував у гаражі, а сам ОСОБА_2 біля гаражу, як ОСОБА_2 керував ТЗ він не бачив, а узнав про це зі слів потерпілого, який повідомив, що бачив як автомобілем керувала особа чоловічої статі. При спілкуванні було виявлено ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та тремтіння пальців рук, після чого ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на драгері та, в наступному, медичний огляд у лікаря-нарколога, але ОСОБА_2 відмовився, у зв`язку з чим відносно нього було складено протоколи за двома статтями КУпАП. Щодо притягнення до відповідальності за іншою частиною ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю повідомив, що така можливість не розглядалось, бо якщо б особа вжила алкоголь після ДТП, то не встигла б сп`янити до приїзду поліції.

В судовому засіданні також був переглянутий відеозапис події.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідка, оглянувши відеозапис, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положення ст. 251 КУпАП регламентує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР).

Згідно п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 142819 від 04.10.2024, який складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, схемою ДТП від 04.10.2024, рапортом поліцейського, фототаблицею, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , а також поясненнями, наданими ОСОБА_2 та його захисником у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 04.10.2024 щодо ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17грудня 2008 року (зі змінами), передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.10 «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду нормативно врегульована положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція), відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог частин 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 142801, складеного відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, свідків скоєння правопорушення не зазначено та наявна відмітка у протоколі «не залучались»; додано відеофіксацію правопорушення, що містить запис відмови ОСОБА_2 від проходження особою огляду на стан алкогольного сп`яніння після вчинення ДТП, проте не містить фіксацію безпосереднього керування ОСОБА_2 транспортним засобом, (на відео зафіксовано лише автомобіль, який знаходиться припаркованим в гаражі). На відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Так, час правопорушення зазначений в протоколі не знайшов відповідного підтвердження, оскільки на відеозаписі цього не зафіксовано.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно абз. 4 п. 27 цієї Постанови, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи N 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом.

ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюванних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Як встановлено судом, з відеозапису, наявного в матеріалах справи, не вбачається факт керування ОСОБА_2 вказаним транспортним засобом, проте, вбачається, що на момент прибуття поліції ОСОБА_2 знаходився біля свого гаражу, а ТЗ перебував у гаражі, та про виявлені ознаки сп`яніння ОСОБА_2 було повідомлено поліцейським лише на 1 год. 17 хв. зазначеного відеозапису, тобто через тривалий час. У зв`язку з чим, такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_2 не є суб`єктом цього правопорушення.

Рапорт працівника поліції про реєстрацію порушення, наявний в матеріалах справи, суд не бере до уваги, оскільки такий не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на з`ясовані судом під час судового розгляду фактичні обставини справи, викладена у відповідній графі протоколу суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначениму у ч. 1 ст. 130 КУпАП, а обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом о 17 годині 15 хвилин 04.10.2024 в стані алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.07.2019 року у справі N 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі N 536/1703/17, адміністративне провадження N К/9901/3839.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то суд, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 33, 40-1, 124, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300; Код ЄДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001. Код класифікації доході бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке згідно протоколу зберігається в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції - повернути власнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Повний текст постанови складений 02.12.2024.

Суддя Г.Б. Калугіна