Справа № 462/4297/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2024 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А. І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (згідно даних протоколу серії ААД № 868931 від 18.05.2024 року),

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Опис обставин, установлених в ході розгляду справи.

ОСОБА_1 , 18.05.2024 року о 00 год. 38 хв. за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 81 керував транспортним засобом марки «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців верхніх кінцівок, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені при складанні протоколу.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні надав пояснення, заперечив фактичні обставини справи, свою вину у інкримінованому йому адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, просив суд закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки співробітники поліції на місто складання протоколу не викликали йому захисника. Разом з тим його права були роз`яснені. Факт керування транспортним засобом не заперечував.

Уповноважений захисник ОСОБА_1 адвокат Сеньків А. Р., у судовому засіданні надав пояснення щодо обставин справи, просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, зазначив, що відносно особи яка притягається до адміністративної відповідальності було порушено право на захист.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду.

Дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 868931 від 18.05.2024 року;

- відеозаписах з нагрудних камер поліцейських (факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується на відеозаписом «clip 2» на 00 хв. 40 сек.);

- рапорті інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП від 18.05.2024 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1496/27941 01 грудня 2015 року, правопорушник повідомлявся про його складання, однак своє право надати пояснення та отримати його копію не реалізував.

Відтак, вина ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Таким чином, у суді об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Сторона захисту, керуючись принципом змагальності, не надала суду доказів, які могли б свідчили про недопустимість зазначених у матеріалах справи доказів.

Доводи сторони захисту, на які вони покликаються як на підстави відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та учасниками справи не надано доказів на підтвердження даних фактів, відтак розцінюються судом критично, як обраний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

Доводи сторони захисту про те, що були порушені права на захист не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 повідомлялося про його права, передбачені діючим законодавством. В судовому засіданні про це зазначив і ОСОБА_1 .

Далі, відповдіно до оглянутого відеозапису, отримавши юридичну консультацію телефоном ОСОБА_1 вказував, що відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та вимагав надання йому правової допомоги. Вимоги працівників поліції про проходження огляду були неодноразовими і продовжувались тривалий час, при цьому працівниками поліції не заперечувалось право ОСОБА_1 користуватися юридичною допомогою адвоката, в тому числі за допомогою телефона. За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Проте, складання протоколу про адміністративне правопорушення не є розглядом справи про адміністративне правопорушення, оскільки за змістом ст. 221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП здійснюється суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. При розгляді справи в суді правопорушник отримував кваліфіковану юридичну допомогу адвоката. Таким чином, доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 є необґрунтованими.

При цьому, судом враховується також те, що ні ОСОБА_1 ні його захисник, дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не оскаржували, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього - суду не скеровували.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом під впливом наркотичних засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, судом враховується те, що керування у стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Накладення адміністративного стягнення.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти штраф у розмірі 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судові витрати.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 9, 23, 33, 130, 221, 280, 283-284 КпАП, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: