Справа №584/1324/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Данік Я. І.
Номер провадження 33/816/349/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 584/1324/24 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.11.2023, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді позбавлення права керування т/з строком на 1 рік, оскільки судом не в повній мірі надано оцінку обставинам справи, не врахований характер правопорушення та позиція потерпілих. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.11.2023 ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на неї накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 05.08.2023 близько 14 год. 40 хв. біля буд. № 34 по просп. Іоанна Путивльського у м. Путивль Сумської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093» р. н. НОМЕР_1 , починаючи рух з місця стоянки біля правого краю проїжджої частини не надала перевагу в русі водію мотоцикла «Kawasaki LE650A» р. н. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку від пл. Перемоги в бік вул. Кролевецька, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.2 ПДР.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 , її захисник Кандюков Г. Г., потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від них не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у їх відсутності, що не протирічить вимогам КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи, що спершу апеляційна скарга була подана потерпілим з дотриманням встановленого законом строку (25.11.2023), але не до належного суду, у зв`язку з чим 30.11.2023 ця скарга повернута, а вже 06.12.2023 потерпілий повторно звернувся з апеляційною скаргою до місцевого суду, то строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, оскільки цей строк пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 007366 від 02.09.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_3 05.08.2023 близько 14 год. 40 хв. біля буд. № 34 по просп. Іоанна Путивльського у м. Путивль Сумської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093» р. н. НОМЕР_1 , починаючи рух з місця стоянки біля правого краю проїжджої частини не надала перевагу в русі водію мотоцикла «Kawasaki LE650A» р. н. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку від пл. Перемоги в бік вул. Кролевецька, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.2 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а також в апеляційній скарзі потерпілого не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілого про скасування постанови судді суду першої інстанції та ухвалення нової постанови у зв`язку із необхідністю накладення на ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення права керування т/з строком на 1 рік, то вони є необгрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, так як не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на вимогах законодавства України про адміністративну відповідальність.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 23, 33 КУпАП).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу порушника, справедливості й достатності обраного стягнення тощо (дискреційні повноваження суду).

Повертаючись до матеріалів справи, обираючи вид і розмір стягнення, суддя суду першої інстанції дотрималася вимог закону, врахувала особу правопорушниці, зокрема те, що дане правопорушення вчинене нею вперше (відсутність дані про те, що вона раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного із безпекою дорожнього руху), необережний характер дій, що ОСОБА_3 повністю визнала свою вину та щиро кається у вчиненому, при цьому відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, суддя суду першої інстанції дійшла правильного рішення про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ст. 124 КУпАП, яке на переконання апеляційного суду відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам справи та не потягне за собою порушення засад виваженості.

Крім того, відповідно положень ст. 30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Проте, цих обставин під час розгляду даної справи в суді першої інстанції не встановлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що отримання легких тілесних ушкоджень входить до об`єктивної сторони ст. 124 КУпАП та само по собі не вказує на виключне застосування позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки санкцією зазначеної статті також передбачено штраф, тому відповідні доводи апеляційної скарги потерпілого не можуть бути прийнятими до уваги.

Також суддею суду першої інстанції враховано, що матір ОСОБА_3 має онкологічне захворювання та потребує сторонньої допомоги, тому наявність у ОСОБА_3 права керування транспортними засобами є об`єктивно необхідним і важливим для неї. При цьому, та обставина, що згідно наданих потерпілим документів матір ОСОБА_3 не проживає окремо, жодним чином не впливає на вказаний висновок.

Всі інші наведені в апеляційній скарзі доводи суттєво не впливають на вид та розмір адміністративного стягнення і повинні враховуватися у взаємозв`язку з іншими обставинами, з якими КУпАП пов`язує можливість накладення адміністративного стягнення.

Визначене суддею суду першої інстанції стягнення перебуває у справедливому співвідношенні із характером вчиненого і особою порушниці, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, тому вид і розмір призначеного ОСОБА_3 стягнення є необхідним й достатнім для її виховання та досягнення мети цього стягнення у виді запобігання вчиненню нових правопорушень, як самою правопорушницею, так і іншими особами, що у свою чергу вказує на обгрунтованість накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення (ст. 1, 7 КУпАП).

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга потерпілого без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.11.2023.

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.11.2023 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов