Справа № 710/1342/24 Провадження № 3/710/779/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши матеріали, які надійшли 12.02.2024 від Відділку поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України із безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 виданий 18.04.2023, орган видачі 7133, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, суду не відомі

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №026213 від 05.09.2024 складеного ДОП СП ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 05.09.2024 близько 08 год, в АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство економічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_3 , а саме шкодив та ламав побутові речі, які знаходяться у домоволодінні де проживає він з дружиною ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 з`явився, провину не визнав.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку.

Розглянувши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у кваліфікації дій особи зазначено, що ОСОБА_1 пошкодив та поламав побутові речі у домоволодінні де проживає з дружиною ОСОБА_3 (а.с.1).

У рапорті складеному дільничним офіцером поліції сектору превенції Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області Лупан О.В., що 05.09.2024 о 20:49 надійшла заяву до РУ про те, що 05.09.2024 о 20:40 за адресою: Шполянський район, м. Шпола, вул. Мар`янівська, надійшла заява від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 про те, що її чоловік шкодить майно в будинку коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.2).

У письмовому поясненні ОСОБА_3 , остання повідомляла, за період її трьох річної відсутності за місцем проживання, двір поріс бур`яном і сміттям. Всі ремонти, які були зроблені пошкоджені. Хата в недопалках і пляшках від алкоголю. Насосна станція, пральна машина, унітаз, електропіч, принтер пошкоджені. Із двору їй довелося вивезти 7 причепів сміття. Будинок належить заявниці. Вона подала на ОСОБА_1 до суду заяву про розірвання шлюбу і виписала його зі свого будинку. ОСОБА_1 тижнями не приходить додому, а коли приходить то виламує замки і починає господарювати. (а.с.4).

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів та лише фіксує факт правопорушення, проте не є беззаперечним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у справі 524/5741/16-а від 20.05.2021 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Тоді як під конфліктом потрібно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких потрібно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 676/265/23.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчиняв саме домашнє насильство економічного характеру. Проте наявні в матеріалах справи докази це не підтверджують.

Констатація факту псування речей побутового користування, а також недотримання елементарних санітарних та гігієнічних норм, вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 не стосується вчинення ним економічного насильства, а є його життєвою позицію, яка не сумісна із позицією ОСОБА_3 .

Крім того , якщо особа знята з місця реєстрації місця проживання проте вчиняє дії, пов`язані з перешкоджанням у користуванні власником своїм майном, останній має право вирішити це питання у судовому порядку. Те саме стосується відшкодування завданих збитків, які пов`язані із псуванням майна. Незаконне проникнення в домоволодіння може бути кваліфіковане, як кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом», належними та допустимими доказами вина останнього не доведена.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя вважає, що є підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 256, 278, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення цієї постанови.

Суддя С.С. Сивокінь