Провадження №3/512/641/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли від ДОП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024 до Савранського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1 який згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №106404 від 17.10.2024, притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП (Порушення порядку провадження господарської діяльності), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №106404 від 17.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме: здійснювала торгівлю медичними препаратами без отримання ліцензії та без державної реєстрації суб`єктів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною 1 статті 164 КУпАП.

05.12.2024 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.9).

В ході судового розгляду, судом досліджені наступні докази.

З рапорту ДОП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області складеного старшим лейтенантом поліції Івановим Ю. вбачається, що 17.10.2024 близько 10 години 30 хвилин встановлено факт реалізації лікарських препаратів, виробів без ліцензії та без державної реєстрації суб`єкта господарювання з боку ОСОБА_1 відносно останньої складено адміністративний протокол за вчинення правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП (а.с.3).

Згідно розписки ОСОБА_1 отримала на зберігання вилучені лікарські препарати (а.с.4).

Відповідно до протоколу вилучення від 17.10.2024 у ОСОБА_1 вилучені наступні лікарські препарати: Нітроксолін 5 упаковок на загальну суму 500 грн; Метронідазол 1 упаковка на загальну суму - 60 грн.; Фурадонін 3 упаковки на загальну суму 312 грн.; Норфлоксацин 2 упаковки на загальну суму 256 грн.; Конефрон 1 упаковка на загальну суму 419 грн; Фітоліт 3 блістера на загальну суму 180 грн; Уролесан 2 блістера на загальну суму 400 грн; Омез 2 упаковки на загальну суму 390 грн; Уролесан каплі 1 упаковка на загальну суму 292 грн; Алмагель 1 упаковка на загальну суму 173 грн; Віс-нол 3 упаковки на загальну суму 165 грн; Де-нол 3 блістера на загальну суму 117 грн; Йогурт норм таблетки 1 упаковка на загальну суму 110 грн; Лінекс 3 блістера на загальну суму 315 грн; Ніфуроксазид суспензія 1 упаковка на загальну суму 242 грн; Фамотидин 6 упаковок на загальну суму 120 грн; Ганіскон 1 упаковка на загальну суму 143 грн; Секрепат 1 упаковка на загальну суму 401 грн; Ранитидин 6 упаковок на загальну суму 401 грн; Метоклопрамід 1 упаковка на загальну суму 25 грн; Омепразол 9 блістерів на загальну суму 468 грн; Панкреатин 2 упаковки на загальну суму 350 грн; Золопект 1 блістер на загальну суму 57 грн; Карсіл 1 блістер на загальну суму 330 грн; Антраль 1 блістер на загальну суму 127 грн; Шпріц 10.00 на загальну суму 105 грн; Шпріц 5.00 на загальну суму 75 грн; Шпріц 2.00 на загальну суму 45 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у вказаній справі з наступних підстав.

Згідно з частинами 2-4 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Диспозицією частини 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №106404 від 17.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, а саме - здійснення реалізації медичних препаратів без відповідної ліцензії.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року N 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування суб`єкти господарювання притягуються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оскільки норма стаття 164 КУпАП є бланкетною, а відтак у протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII та конкретний вид господарської діяльності, за порушення якого особа притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Відповідно до частини 2 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під господарською діяльністю в статті 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 Податкового Кодексу України, статті 14 Господарського Кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №106404 від 17.10.2024, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП, однак особою, яка його складала, не наведено відповідні норми закону, що регулюють заняття певною господарською діяльністю, яку саме порушила ОСОБА_1 .

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, посадова особа органу Національної поліції з-поміж наведених чи інших норм мала вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які, на її думку, ОСОБА_1 порушила.

Окремо суд звертає увагу, що торгівля, в тому числі медичними препаратами, передбачає дії, пов`язані з відчуженням товару або передачею його іншій особі, що має оплатний характер.

Однак в матеріалах справи, яка надійшла до суду, окрім протоколу про адміністративне правопорушення з протоколом вилучення медичних препаратів, інших доказів, які б вказували саме на роздрібну торгівлю цими товарами не міститься.

Як вбачається з матеріалів справи, факту реалізації зазначених товарів, в тому числі - процесу купівлі, у вказаних матеріалах не зафіксовано.

Відсутність достовірних даних про те, що у час та в місці вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснювала торгівлю медичними препаратами, за відсутності в матеріалах справи даних про особу покупця, який придбавав їх, а також за відсутності розрахункових документів, які б підтверджували факт купівлі-продажу (розрахункова квитанція, фіскальний чек тощо), дає підстави прийти до висновку про недоведеність факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії, як це передбачено диспозицією частини 1 статті 164 КУпАП, а відповідно і торгівлі медичними препаратами.

Суд одночасно звертає увагу, що нездатність працівників органу Національної поліції оформити матеріали справи відносно ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №106404) у чіткій відповідності до вимог закону, зокрема фактичне незабезпечення фіксації правопорушення та ненадання доказів на підтвердження факту події правопорушення та наявності в діях особи, відносно якої складений протокол, складу адміністративного правопорушення, не може бути компенсована на стадії судового розгляду справи.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які об`єктивно підтверджують реалізацію ОСОБА_1 медичних препаратів без документу дозвільного характеру, а відповідно і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що до загальних ознак господарської діяльності закон також відносить систематичність. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 , не зазначено про встановлення правоохоронним органом фактів даної систематичності та доказів на підтвердження цих обстави матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що всебічність та повнота розгляду справи передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Так, згідно із статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішеннях ЄСПЛ у справах« Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки "поза розумним сумнівом" належними та допустимими доказами вина останньої не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись вимогами частини 3 статті 62 Конституції України, частини 1 статті 164, пункту 1 частини 1 статті 247, статтями 251, 252, 256, 276, 279, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області. Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький