єдиний унікальний номер справи 546/1022/24
номер провадження 3/546/553/24
ПОСТАНОВА

іменем України

05 грудня 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді - Лівер І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка Полтавської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП стосовно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах відсутній, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах відсутні,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

30.10.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області повторно після доопрацювання надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП матеріали справи про адміністративні правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1

28.09.2024 об 10 год. 16 хв. в м. Решетилівка, а/д Київ-Харків-Довжанський, 306 км, водій керуючи т/з в межах н.п. м. Решетилівка рухався зі швидкістю 88 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 38 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TRUCAM L TI 20/20 TC 000776, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

28.09.2024 об 10 год. 16 хв. в м. Решетилівка, а/д Київ-Харків-Довжанський, 306 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», постанову КМУ № 340, вимоги п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 01.11.2024 вказані справи були об`єднані в одне провадження.

У судове засідання неповнолітній ОСОБА_1 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 не з`явилися, були вчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Так, суд вживав заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 , шляхом надсиланням судових повісток на адресу, яка зазначена в протоколі.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 та законному представнику неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 відомо про те, що на розгляді в Решетилівському районному суді Полтавської області перебувають вказані справи. Окрім цього, ОСОБА_1 та законному представнику неповнолітнього ОСОБА_1 Шульгі М.М. працівниками поліції, які складали відповідні протоколи про адміністративне правопорушення, також повідомлялося про місце розгляду справи, а саме: що дані справи будуть розглядатися Решетилівським районним судом Полтавської області.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Решетилівського районного суду Полтавської області за адресою в мережі Інтернет https://rsh.pl.court.gov.ua/sud1626/.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не передбачена.

За вказаних обставин, суд, враховуючи строки визначені ст. 38 КУпАП, у відповідності до ст. 268 КУпАП розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та законного представника.

Однак слід урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності неповнолітнього ОСОБА_1 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях неповнолітнього ОСОБА_1 , складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Під час їх складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XII від 30.06.1993 (в редакції на момент вчинення правопорушення), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Положеннями ч. 2 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

- мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;

-автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку;

- автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку;

- автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з 2.1.а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім того, згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали додані до протоколів, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пунктів 2.1а, 12.4 ПДР України та вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначений висновок суду, підтверджується наступними доказами, які досліджені судом та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 138530 від 28.09.2024, 2024, 28.09.2024 об 10 год. 16 хв. в м. Решетилівка, а/д Київ-Харків-Довжанський, 306 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», постанову КМУ № 340, вимоги п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 138546 від 28.09.2024, 2024, 28.09.2024 об 10 год. 16 хв. в м. Решетилівка, а/д Київ-Харків-Довжанський, 306 км, водій керуючи т/з в межах н.п. м. Решетилівка рухався зі швидкістю 88 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 38 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TRUCAM L TI 20/20 TC 000776, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП;

-довідками від 30.09.2024, видані УПП в Полтавській області, в якій зазначено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно єдиного державного реєстру транспортних засобів посвідчення водія не отримував;

-компакт-диском, який має напис «Кода ч. 2 ст. 126 28.09.2024 ОСОБА_1 НОМЕР_1 », на якому зафіксовано факт події, що відбулися 28.09.2024.

Суд прийшов до переконання про доведеність вини неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема статтею 122, 126 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який не досяг віку вісімнадцяти років та вчинив дане правопорушення в неповнолітньому віці (17 років); відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, а також враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, справа розглядається одним і тим же органом та складом суду, вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 24-1 КУпАП застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

При цьому, застосування заходу впливу, передбаченого ст. 24-1 КУпАП, унеможливлює стягнення судового збору в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сплата якого передбачена ст. 40-1 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 13, 24-1, 33, 34, 126, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - І.В. Лівер