Справа № 127/2143/24
Провадження № 3/127/592/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 39 від 11.01.2024 ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме: торгівлю через мережу Інтернет з отриманням готівкових коштів в сумі 165 грн. та на картковий рахунок 1494 грн., чим порушив вимоги ст. ст. 42, 58 ГК України, ст. 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Разом з тим, до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 10.01.2024 він дійсно здійснив продаж належного йому товару, а саме: Етикет-пістолету Swing 2212 8 digits labeler та фарбуючого валику для пістолету Swing через торгівельний майданчик інтернет-магазину «Козак +». Вказаний товар ОСОБА_1 придбав у ФОП ОСОБА_2 для використання в побутових цілях, однак згодом вирішив його продати. У подальшому, ОСОБА_1 продав власний товар як фізична особа, отримавши за продаж кошти від ОСОБА_3 на картковий рахунок 1494 грн. та 165 грн. готівкою.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що систематичною реалізацією товару через мережу Інтернет він не займається, це був єдиний випадок. Також, ОСОБА_1 просить суд розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 39 від 11.01.2024 слідує, що ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме: торгівлю через мережу Інтернет з отриманням готівкових коштів в сумі 165 грн. та на картковий рахунок 1494 грн., чим порушив вимоги ст. ст. 42, 58 ГК України, ст. 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Дана норма закону є бланкетною, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом, а відтак у протоколі про це адміністративне правопорушення мають бути зазначений закон, який передбачає одержання дозволу або іншого документа дозвільного характеру та який всупереч цим приписам особа не виконала.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, для здійснення господарської діяльності фізична особа повинна бути зареєстрована в установленому законом порядку.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП крім протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи додано акт фактичної перевірки від 11.01.2024, з якого вбачається, що під час проведення перевірки 11.01.2024 встановлено факт здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації ОСОБА_1 , а саме: через мережу Інтернет здійснено продаж товару на загальну суму 1659 грн. Товар видано в пункті видачу товару за адресою: АДРЕСА_2 , платіжну інструкцію на переказ 1501,51 грн. від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 від 11.01.2024 та скріншот листування з додатку «Вайбер».

Як вбачається з фабули протоколу та доданих до нього матеріалів, факт продажу товару носить разовий характер, а саме: 11.01.2024 на суму 1659 грн.

З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що він здійснив продаж власного товару вперше через інтернет-магазин.

Разом з тим, у випадку разового здійснення торговельної діяльності, такі дії не можуть кваліфікуватись як заняття господарською діяльністю, так як такі дії мають носити систематичний характер, оскільки відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, під господарською діяльністю відповідно до ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд звертає увагу на те, що зайняття господарською діяльністю повинно носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької діяльності, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відтак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність систематично, три і більше разів, тобто здійснював свою діяльність на постійній основі.

Таким чином, судом не встановлені об`єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював саме підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 164, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: