ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Запорізького районного управління юстиції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої паспорт громадянки України № НОМЕР_1 виданий органом 2313 від 08.06.2024, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ,-

за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 44 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 в Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя надійшли 18.11.2024. В день надходження матеріалів присутність порушника відповідальною особою забезпечена не була.

За матеріалами справи, 14.10.2024 року о 00 годині 34 хвилин гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою по вул. Перемоги, буд. № 121, м. Запоріжжя зберігала при собі в правій кишені штанів особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «Канабіс», згідно з висновком експерта згідно висновку експерта № СЕ 19/108-24/19825 від 15.10.2024, масою 0,312 г, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44 КУпАП.

Справа призначалась до розгляду 18.11.2024 та 27.11.2024.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, sms-повідомленням, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не надавала.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці ,зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неодноразової неявки ОСОБА_1 в судові засідання, що її було належно повідомлено про розгляд відносно неї даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення порушника про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 44 КУпАП України передбачає відповідальність за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 002508 від 06.11.2024, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП про адміністративне правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження, в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 002508 від 06.11.2024; рапортах від 14.10.2024; витязі з ЄДРДР від 14.10.2024; протоколі огляду місця події від 14.10.2024; поясненнях ОСОБА_1 від 14.10.2024; копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції НКП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 14.10.2024 року № 9020; висновку експерта від 15.10.2024 за №СЕ-19/108-24/19825- НЗПРАП; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; постанові про закриття кримінального провадження від 25.10.2024.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, - незаконне зберігання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.44 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь її вини та майновий стан, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за можливе накласти на останню адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 44, 251, 252, 283-285, 307 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави понесені судові витрати у сумі 605 гривень 60 копійок.

Наркотичний засіб «Канабіс», загальною масою 0,312 г (в перерахунку на висушену речовину після проведення експертного дослідження), який вилучено на підставі протоколу огляду місця події від 14.10.2024 та визнано речовим доказом у кримінальному провадження №8 від 14.10.2024, що знаходиться в одному сейф-пакеті за №6092922, переданому на зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: О.О. Романько