П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., за участі ОСОБА_1 , адвоката Гецко М.М. представника потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Ужгородського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 МІПС, проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП,-

встановив:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 року серії ААД № 659055 складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП встановлено, що 05.09.2024 року в 18 год. 00 хв. в с. Кам`яниця, по вул. Першотравнева,173 А Ужгородського району, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, для того щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу внаслідок чого з`їхав в кювет. Матеріальних збитків не завдано жертв та потерпілих не має. При цьому водій порушив п.п.12.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та пояснив, що цього дня отримав для свого користування вказаний у протоколі автомобіль, яким користувався цілий дей як водій ВЧ НОМЕР_1 , на вказаному атомобілі їздив цілий день, зокрема і з с. Гута до с. Кам`яниця, з транспортним засобом все було добре з технічної точки зору, у нього нічого не викликало занепокоєння. Однак в зазначений в протоколі час, він черговий раз їхав з с. Гута в с. Кам`яниця, на вказаному відрізку, дорога має достатньо крутий поворот та спуск, крім того там знаходиться КПП їх ВЧ, де постійно у наряді чергують прикордонники. Коли він почав заходити у поворот і натиснув гальма для безпечного проїзду, зрозумів що гальма не працюють, він запанікував, оскільки боявся що наїде на хлопців на КПП, почав їм махати руками і маневрувати автомобілем, щоб не наїхати на них, йому вдалось з`їхати на узбіччя, де лежав великий камінь, в який він в`їхав внаслідок чого перевернувся. Коли на місце приїхала поліція та представники його військової частини, він повідомив їм, що у нього відмовили гальма, про це він написав у поясненнях поліцейським, про це казав хлопцям з КПП, які одразу після аварії підбігли до нього на допомогу. Після події у військовій частині ніхто жодних пояснень у нього не брав. Крім того зазначив, що поліцейськими огляд авто на місці не проводився, чи проводили огляд авто у ВЧ йому невідомо, він особисто до командування не звертався з цього питання.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гоцко М.М. зазначив, що вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністратинвого правопорушення, оскільки ДТП сталась за відсутності умислу, оскільки у автомобіля відмовили гальма, однак працівники поліції навіть не захотіли перевірити версію ОСОБА_1 , хоча він на цьому постійно акцентував увагу, на його думку, спочатку мала бути призначена автотехнічна експертиза, а лише потім складений протокол. У зв`язку з наведеним,він просив повернути протокол на доопрацювання, про що було заявлено відповідне клопотання.

Разом з тим, у задоволенні клопотання адвокату Гоцко М.М. у направленні протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, судом було відмолено, оскільки суд вважає, що зазначені в клопотанні недоліки, не являютья недоліками саме протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяло би суду повернути його на доопрацювання.

Вподальшому в судовому засіданні адвокат Гоцко М.М. подав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представником ВЧ 1493 подано клопотання про залучення їх до участі у справі в якості потерпілого, оскільки транспортний засіб «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_2 належить ВЧ НОМЕР_3 , та вказаному транспортному засобу завдано механічних пошкоджень.

У відповідності до ст. 269 КУпАП, вказане клопотання задоволено, та ВЧ НОМЕР_1 залучена в якості потерпілого.

Представник потерпілого в судовом засіданні зазначив, що вважає вину ОСОБА_1 доведеною матеріалами адміністративної справи. Зазначає, що таранспортний засіб ОСОБА_1 видавався у справному стані, про що ним подано відповідні підтвердження, а саме, підпис ОСОБА_1 за вказаний день в Книзі контролю, утримання та експлуатації транспортних засобів відділення іспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де він розписався про отримання справного транспортного засобу.

За клопотанням як адвоката Гоцко М.М. так і предстваника ВЧ НОМЕР_1 в судове засідання були викликані та допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Покази ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за своїм змістом є ідентичними та зводяться до того, що напочатку вересня вони несли службу на КПП в АДРЕСА_2 , десь ближче до вечора, приблизно о 17.00-18.00 год., перебуваючи на КПП, вони почули як позаду їде машина, ніяких дивних звуків, які б давали підстави вважати, що машина їде з великою швидкістю або має якісь проблеми не було, вони просто почули звук машини, та потім побачили що це їх машина, їх військової частини і за кермом сидить ОСОБА_5 та махає їм руками, чому він їм махав вони не зрозуміли і буквально через маленький проміжок часу він з`їхав в кювет та перевернувся, вони побігли йому на допомогу , але він сам виліз із машини і сказав їм, що відмовили гальма. Коли приїхала поліція, то поліцейські бачили, що вони там несли службу, але пояснень від них ніхто не питав. Крім того зазначили, що ОСОБА_1 на цій ділянці дороги їздить щодня, а іноді і декілька раз на день, по службі, водій нормальний, ніяких проблем у нього ніколи не виникало.

Крім іншого свідок ОСОБА_3 пояснив, що вони пізніше надавали пояснення у ВЧ начальнику, однак він ці пояснення підписав але не читав.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.п.1.3-1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно із п.2.3 а ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція ст. 124 КУпАП сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

З системного аналізу ст.ст.7,254,279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється у межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно даного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкремінується у вину порушення п.12.1ПДР України, яке спричинило ДТП.

В ході розгляду справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участі транспортного засобу «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_4 який отримав механічні пошкодження .

До справи додано схему місця ДТП, яка сталася 05.09.2024 року в 18.00. в с. Кам`яниця. З неї випливає розташування транспортного засобу, характер та локалізація отриманих пошкоджень автомобілів.

Схема не містить гальмівного шляху автомобіля марки «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_2 або слідів гальмівної рідини на проїзній частині.

Аналізуючи дорожню обстановку, доходжу висновку, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 2.3.а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Між тим, з пояснень ОСОБА_1 свідчень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні, випливає, що причиною ДТП стала відмова гальм у транспортному засобі «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому інспектори поліції при складенні адміністративного матеріалу не надали жодної оцінки таким обставинам, і не перевірили справність гальмівної системи автомобіля.

Версія ОСОБА_1 щодо раптової відмови в автомобілі гальмівної системи дослідженими в судовому засіданні доказами не спростована, при цьому відсутність гальмівного шляху і пояснення водія ОСОБА_1 та свідків вказували на можливість існування таких обставин.

При цьому до тверджень представника потерпілого, щодо справності транспортного засобу, суд ставиться критично, оскільки, жодних доказів, що транспортний засіб оглядався представниками ВЧ 1493 одразу після ДТП, для перевірки версії ОСОБА_1 суду не надано, не надано жодних матеріалів службового розслідування, при цьому, під час допиту свідків, суду стало зрозумілим, що службове розслідування проводилось.

Крім того, суд враховує також пояснення ОСОБА_1 та свідків, що ОСОБА_1 на вказаному відрізку дороги проїжджав неодноразово, та навіть декілька раз на день, тобто можна дійти висновку, що йому чудово була відома дорога, її конфігурація та інші особливості, що теж може свідчити на користь версії ОСОБА_1 .

На теперішній час є не можливим проведення дослідження технічної несправності автомобіля «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_2 .

За вказаних обставин виникла непередбачувана ситуація через можливу технічну несправність гальмівної системи транспортного засобу «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_2 , а тому в діях водія ОСОБА_1 не доведений умисел на порушення п.12.1 ПДР України або необережність, яка могла до цього призвести , оскільки під час розгляду справи не доведено, що водій, враховуючи технічний стан автомобіля, зберігав можливість контролювати рух транспортного засобу.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Згідно із ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліжженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено факт порушення ОСОБА_1 , п.12.1 ПДР, порушення інших положень ПДР України ОСОБА_1 не інкримінується.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України N 23-рп/2010 від 22.12.2010 р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 в межах пред`явленого обвинувачення, доходжу висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.С. Дегтяренко