Справа № 529/924/24
Провадження № 3/529/416/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності:

- 02.08.2024 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 170,00 грн,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.10.2024 серії ВАД № 316514, 16 жовтня 2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив стосовно ОСОБА_2 ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. У переданій суду телефонограмі ОСОБА_1 повідомив, що він не має можливості з`явитися в судове засідання, оскільки проходить військову службу у зоні бойових дій у складі Збройних Сил України. ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності. Вказав, що 16.10.2024 близько 20 години між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 стався конфлікт, так як він з`явився додому у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, ОСОБА_2 почала його сварити, вказуючи, що він через перебування у стані алкогольного сп`яніння не зможе виконати заплановану домашню роботу. Під час конфлікту він дійсно висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 . ОСОБА_1 вказав, що він прохав обговорити цю ситуацію пізніше, однак співмешканка викликала поліцію. На теперішній час він та ОСОБА_2 примирилися, він попрохав у неї вибачення, вони продовжують спільно проживати та вести спільне господарство. ОСОБА_1 вказав, що він розкаявся у вчиненому, конфліктів із співмешканкою у нього більше не було. Посилаючись на вказане, ОСОБА_1 просив суворо його не карати, за можливості закрити провадження у справі. ОСОБА_1 вказав, що не може надіслати до суду письмову заяву із цими поясненнями, оскільки перебуває на бойових позиціях у складі ЗСУ і не має відповідної технічної можливості.

До суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_2 , в якій остання вказала, що 16.10.2024 увечері у неї із співмешканцем ОСОБА_1 виник конфлікт, оскільки останній прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння і у зв`язку із цим вона почала з ним сваритися. Тобто, фактично це вона спровокувала конфлікт, хоча розуміє, що потрібно було поговорити з ОСОБА_1 наступного дня, коли він протверезіє. Майже відразу після цього конфлікту вона та ОСОБА_1 помирилися, останній попрохав у неї вибачення, вона його вибачила, більше конфліктів у них не виникало. Посилаючись на вказане, відсутність у неї будь-яких претензій до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просила закрити провадження у справі.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

В свою чергу, конфлікт (від лат. Conflictus - зіткнення) - це відсутність згоди між двома або більше сторонами, які можуть бути конкретними особами або групами. Кожна сторона робить все, щоб прийнята була її точка зору і мета, і заважає іншій стороні робити теж саме.

Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства.

Отже, різниця у тому, що домашнє насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності наявні у справі докази та надані у телефонограмі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та письмову заяву потерпілої ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що 16 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_2 фактично мав місце саме конфлікт на побутовому рівні через повернення ОСОБА_1 додому у стані алкогольного сп`яніння, що виключає склад правопорушення у вигляді домашнього насильства.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства.

Крім того, суд зауважує, що поліцейський РПП СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Колісник Д.А. при складенні протоколу про адміністративне правопорушення у графі "склад правопорушення" не вказав суть правопорушення, не зазначив які, саме протиправні дії було вчинено ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 . Натомість, цей поліцейський замість зазначення суті учиненого адміністративного правопорушення лише процитував диспозицію частини другої статті 173-2 КУпАП.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Зазначене також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), згідно яких "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом".

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника, слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказані встановлені судом обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 256, 268, 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко