ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5718/24

провадження № 3/0285/3528/24

05 грудня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря судового засідання Клечковської М. М.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

який проживає в АДРЕСА_1 , пенсіонера,

ВСТАНОВИЛА:

Пішохід ОСОБА_1 03.11.2024 о 09:30 год на перехресті вулиць Івана Мамайчука-Соборності в м Звягель Житомирської області, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, раптово вибіг на проїзну частину, де відбулось його зіткнення із автомобілем марки NETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по дорозі під керуванням ОСОБА_2 .

В заяві до суду ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити без його участі, вину визнав, обставини викладені в протоколі не заперечив. Просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пішохід як повноправний учасник дорожнього руху, який зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки, зокрема, від його поведінки та дотримання ПДР залежить безпека на дорогах.

Підставою для складання відносно пішохода ОСОБА_1 працівником поліції протоколу стало порушення ним вимог пункту 4.7, 4.14 А, Б ПДР, згідно із якими пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Для забезпечення безпеки дорожнього руху пішоходи зобов`язані користуватися пішохідними переходами під час перетину проїзної частини. Пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується даними протоколу серії ААД №758361 про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_2 та даними реєстрації заяви працівника ЕМД на службу 102 про вчинення ДТП. З матеріалів вбачається, що пішохід отримав забій кулькового суглобу, госпіталізований не був; в автомобілі марки NETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , деформовані декоративні накладки, розбите переднє світлове скло.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив діяння, що підпадають під ознаки порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та його дії вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ст.22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером не становить великої суспільної шкоди, не створило загрози життю та здоров`ю учасникам руху та не завдало значних збитків ні державним, ні суспільним інтересам. За таких обставин, притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням на нього штрафу, є надто суворим видом адміністративного стягнення.

На думку суду, виховних та попереджувальних цілей можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням ст.22 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, тяжких наслідків від якого не наступило; особу ОСОБА_1 ; всі обставини справи в їх сукупності; а також ту обставину, що головною метою адміністративної відповідальності є не лише сам факт накладення на правопорушника певного виду стягнення, а його виховання, формування у нього звички законослухняної поведінки, приходжу висновку про малозначність вчиненого правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Керуючись статтями 22, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати правопорушення, скоєне ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, малозначним та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись в силу ст.22 КУпАП усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин