ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1810/24 Справа № 210/583/24 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу у ФОП ОСОБА_2 , мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 636327 від 18.01.2024 року 17.01.2024 року о 23-38 год. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, пр-т. Металургів, 31 водій ОСОБА_1 керувала авто Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, незв`язана вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та за допомогою приладу Alkotest або в закладі у лікаря нарколога відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 рокуОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що матеріалами справи не підтверджується факт керування нею транспортним засобом, а відтак в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зауважує, що в матеріалах провадження відсутній відеозапис, на якому вона відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує, що суд першої інстанції в порушення ст.ст. 7, 9 КУпАП самостійно не встановив всіх обставин події кримінального правопорушення, чим проявив поверхневий підхід до розгляду справи. Зауважує, що поліцейські виписали направлення на проходження медичного огляду до Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради, який згідно даних ЕДРПОУ перебуває в стані припинення, а отже не є діючою лікарською установою. Просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз огляду на таке.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суд першої інстанції в порушення ст.ст. 7, 9 КУпАП самостійне не встановив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення, які визнано судом доведеними, що є порушеннями вимог процесуального закону, з підстав яких оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 з огляду на таке.

Ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Відмова від проходження такого огляду водієм автоматично вказує на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про вчинене на принципах забезпечення доведення вини за ст. 129 Конституції України і визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм поза розумним сумнівом . Таке доказування може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Виходячи з формулювання фабули адміністративного правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.01.2024 року ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» відповідно до яких оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Вищевказані правові норми стосуються виключно водіїв, якими відповідно до п. 1.10 ПДР є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовилась. Вказана відмова фіксувалась на відеозапис, долучений до матеріалів провадження, на якому також зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Разом з тим, наявний файл з відеозаписом пошкоджений та не відтворюється. Судом першої інстанції було додатково витребувано з УПП в м. Кривий Ріг копії відеозаписів, однак в наданих поліцією відеозаписах запис, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутній. Свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять.

Допит поліцейського ОСОБА_3 , який складав матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не замінює вимоги ст. 266 КУпАП, якими передбачено наявність двох свідків під час процедури відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_3 є заінтересованою особою, яка безпосередньо складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Інших доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння матеріали провадження не містять.

Під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП).

Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, тощо.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому апеляційний суд зауважує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах Malofeyeva v. Russia та Karelin v. Russia Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже, в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Оцінюючи докази в сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, була водієм, та будучи водієм відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже остання не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова