Постанова

Іменем України

29 листопада 2024 року

смт Краснопілля

cправа № 578/968/24

провадження № 3/578/572/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув справу за адміністративним матеріалом, який надійшов від командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 ,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , селище Клавдієве Бородянського району Київської області; громадянство України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце служби: військова частина НОМЕР_1 , штаб сержант 3 категорії групи планування, сержант;РНКОКПП: НОМЕР_2 ; Паспорт НОМЕР_3 виданий 13.06.1995,

за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

і установив:

Історія справи

І.Зміст протоколу про адміністративні правопорушення серії А 4659 № 8 від 21.08.2024 про військове адміністративне правопорушення

Штаб сержант 3 категорії групи планування, сержант ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), перебуваючи на позиції ВОП «Страннік» поблизу АДРЕСА_2 20.08.2024 вжив алкогольні напої щоб не виходити на військову службу і був виявлений та перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння, на що потребувв медичної допомоги.

ТВО командира роти було прийнято рішення еквакуювати його з ВОПу. Молодший сержант ОСОБА_4 20.09.2024 прибувши о 17:20 на ВОП «Страннік», виявив сержанта ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння. О 17:20 сержанту ОСОБА_3 було віддано вказівку командиром роти про відбуття до ППД «Житомир» для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній категорично відмовився та заявив про відмову в проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому 20.09.2024 о 18:20 сержанта ОСОБА_3 було доставлено до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Медичним працівником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 складено Акт медичного огляду № 343 та Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння встановлено, що сержант ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння).

За загальним станом огляду обстежуваного сержанта ОСОБА_3 встановлено, що він має ознаки ТЯЖКОГО ступеню алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені дуже зіниці, які не реагують на світло;

- дуже підвищена жвавість та рухливість не чіткої ходи, мови;

- почервоніння обличчя.

Присутнє порушення стану свідомості на місці та у часі, обстановці, дезорієнтовані при ходьбі порушення координації рухів.

Зі слів обстежуваного сержанта ОСОБА_3 вживав алкогольні напої за визначеним місцем служби на ВОП «Страннік» протягом декількох днів, на час огляду 20.09.2024 о 18:20 годині перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У присутності двох свідків сержант ОСОБА_3 відмовився підписувати Акт огляду і Висновок огляду.

На даний час на всій території України діє особливий період.

Таким чином, штаб сержант 3 категорії групи планування, сержант ОСОБА_3 20.09.2024 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також КУпАП/, а саме військовослужбовець 20.09.2024 здійснив розпивання алкогольних напоїв за визначеним місцем служби військової частини НОМЕР_1 , та 20.09.2024 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння здійснив появу за визначеним місцем служби військової частини НОМЕР_1 та не виконував обовязки військової служби в умовах особливого періоду військового стану.

В результаті проведеного огляду медичним пунктом батальйону військової частини НОМЕР_1 на стан сп`яніння висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 3430 (книга запису хворих за 2024 рік військової частини НОМЕР_1 ) та Висновок щодо результатів медичного огляду від 20.09.2024, яким встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а саме у стані ТЯЖКОГО ступеня алкогольного сп`яніння, що підтверджується вираженими зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння. Обстежуваний військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_3 зазначив, що останній раз вживав горілку 20.09.2024 у невизначеній кількості.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 судову справу єдиний унікальний номер 578/968/24 призначено головуючому судді ОСОБА_5 .

Розгляд справи суд призначив на 3.10.2024.

3.10.2024 у приміщенні суду була відсутня електроенергії. Судове засідання у справі повторно призначено на 6.11.2024.

Про дату, час та місце слухання справи 6.11.2024 ОСОБА_3 повідомлявся повісткою повідомленням за визначеною у протоколі адресою, 31.10.2024 поштова кореспонденція прибула до відділення селища Клавдієво Тарасове Україна 07850 і відомості про її вручення відсутні в матеріалах справи. Розгляд справи суд призначив повторно на 29.11.2024. Крім цього, секретар судового засідання ОСОБА_6 склала довідку від 6.11.2024 про те, що ОСОБА_3 утелефонному режимі (моб. Номер + 380 ) повідомив про перебування у лікарні у зв`язку з пораненням. Клопотав про відкладення розгляду справи.

Про дату, час та місце розгляду справи 29.11.2024 ОСОБА_3 повідомлявся повісткою повідомленням. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, оскльки продовжує лікуватись; винним себе не визнає і просить справу закрити.

Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. Застосоване судом законодавство (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

У відповідності до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Диспозицією частини першої статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина третя цієї ж статті передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, в умовах особливого періоду.

Отже, відповідальність за приписами даного закону настає у разі появи визначеного кола осіб на території військових частин, військових об`єктів у стані сп`яніння, розпивання, вживання ними алкогольних напоїв, наркотичних чи психотропних речовин у зазначених місцях або ж під час виконання обов`язків військової служби. А так само відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння.

Особливий період регламентується Законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/214 «Про часткову мобілізацію». Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє до тепер.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

З матеріалів справи вбачається, щосержант ОСОБА_3 є військовослужбовцем і притягується до адміністративної відповідальності за вчинення останнім військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Порядок проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачено статтею 266-1 КУпАП.

Так, за приписами статті 266-1 КУпАП - військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до частини сьомої статті 266-1 КУпАП постановою Кабінету Міністрів України

від 12 січня 2024 р. № 32 затверджено ПОРЯДОК направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.

Цей Порядок визначає процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також військовослужбовців Збройних Сил (далі - військовослужбовці) для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), та проведення огляду.

Огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів /п. 3 Порядку/.

Відповідно до пункту 5 Порядку - Огляд проводиться:

уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;

лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Відповідно до пункту 6 Порядку Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Відповідно до пункту 7 Порядку - Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.

Згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

У рішенні по справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року, № 63566/00, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Оцінка судді щодо фактичних обставин справи та висновки

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП суд дослідив наступні матеріали:

протокол про військове адміністративне правопорушення А4659 № 8 від 21.08.2024;

Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 343 /книга запису хворих за 2024 рік/ від 20.09.2024, складений фельдшером медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ;

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2024, складений фельдшером медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ;

Письмові пояснення від військовослужбовців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 за 20.09.2024;

Інформація про персональні дані на ОСОБА_3 тощо.

Положеннями статті 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що протокол про військове адміністративне правопорушення А4659 № 8 від 21.08.2024 складено уповноважною особою - командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 . Разом з цим, його зміст не відповідає вимогами статті 256 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу слідує, що подія мала місце 20.09.2024, а сам процесуальний документ датований 20.08.2024.

Крім цього, у протоколі:

не встановлено та не зазначено час вчинення правопорушення;

суть правопорушення викладена некоректно і зі змісту суті правопорушення не можливо однозначно встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Суд також віснує, що огляд військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 на стан сп`яніння проведено у спосіб, не передбачений чинним законодавством, а саме, фельдшером медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , а не командиром (начальником) військової частини з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. На законодавчому рівні взагалі відсутнє поняття « тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння», а перелічені ознаками сп`яніння одночасно характерні і для алкогольного, і для наркотичного сп`яніння.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 КУпАП уповноважена особа ЗСУ не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій процедури при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Наявними матеріалами суд констатував порушення командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 положень ПОРЯДКУ направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.

За вказаних обставин, огляд військовослужбовця ОСОБА_3 на стан сп`яніння в силу положень статті 266-1 КУпАП є недійсним.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду. Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм статті 172-20 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений частиною другою статті 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (стаття 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Також суд звертає увагу і на приписи частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на наведене, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вказаних обставин, суд визнає протокол про військове адміністративне правопорушення А4659 № 8 від 21.08.2024неналежним доказом у справі.

У даному конкретному випадку складені процесуальні документи стосовно ОСОБА_3 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що командиром військової частини НОМЕР_1 не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту 1 статті 247Кодексу України про адміністративні правопорушення, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар