Справа№938/368/24
Провадження № 3/938/234/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, із вищою освітою, фізиної особи-підприємця, одруженого, утриманців немає, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

захисника: Атаманюка Р.І.,

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при таких обставинах.

18 квітня 2024 року о 23год 10хв. в с.Гринява Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Caddy", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» 6810, та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Правопорушення зафіксоване на нагрудну бодікамеру.

Таким чином, своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та після пропозиції працівника поліції, погодився пройти такий огляд. Однак після цього працівник поліції перепитав його, чи можливо він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Оскільки він не знав, що відмова від проходження огляду також тягне за собою відповідальність передбачену ч.1 ст.130 КУпАП, то він відмовився пройти огляд. Після цього працівник поліції ще раз запитував його чи він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння та він знову погодився. Однак працівник поліції знову роз`яснив йому, що він може відмовитись, при цьому не роз`яснив, наслідки відмови, тому він знову відмовився від проходження огляду.

Зазначив, що обмовив себе сказавши працівникам поліції, що вживав алкоголь. Насправді, того вечора він алкоголь не вживав, а причиною надання поліцейським неправдивої інформації стало те, що по дорозі до АЗС, біля якої його було зупинено, він дізнався про загибель товариша, що й спричинило його не зовсім адекватну поведінку.

Також зазначив, що не отримував протоколу про адміністративне правопорушення та не підписував його.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Атаманюк Р.І., вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечив. Звернув увагу на те, що згідно долученого до справи відеозапису із нагрудної камери поліцейського, на запитання поліцейського водій чітко надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак поліцейський вказав водієві на те, що він може відмовитись від проходження такого огляду, не роз`яснивши при цьому наслідків такої відмови, а саме настання відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що поведінка поліцейського була спрямована на те щоб водій відмовився від проходження огляду, хоча водій дав згоду на його проходження. Вважає, що поліцейський умисно не забезпечив водієві можливість пройти огляд на стан сп`яніння, чим порушив процедуру огляду.

За клопотанням захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Атаманюк Р.І., для допиту в судовому засіданні було викликано інспектора СРПП ОСОБА_2 , яким складено протокол про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із неявкою вказаного свідка в судові засідання, розгляд справі неодноразово відкладався. При цьому з метою виклику вказаного свідка в судове засідання, судом скеровувались повістки за адресою його місця праці, а саме до Верховинського РВП, однак згідно листа начальника Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області, суд було поінформовано, що інспектор СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Пуршега Василь Петрович, відповідно до наказу ГУНП в Івано-Франківській області від 13.06.2024 №243 о/с, призначений в батальйон поліції особливого призначення ГУНП в Івано-Франківській області та рекомендовано за більш детальною інформацією звернутись до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Відтак, судом було направлено судову повістку про виклик ОСОБА_2 в якості свідка в судове засідання до Верховинського районного суду Івано-Франківської області на 04.12.2024 о 16:20 год., на адресу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Разом з тим, в судове засідання 04.12.2024, ОСОБА_2 в черговий раз не з`явився, причин неявки не повідомив.

Будь яких інших контактів, за якими суд міг викликати ОСОБА_3 в судове засідання (домашня адреса, мобільний номер телефону, адреса електронної пошти, тощо,) стороною захисту суду повідомлено не було, та такі в матеріалах справи відсутні.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.268 КУпАП, законодавцем визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зокрема має право давати пояснення, подавати докази,

Згідно ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, особа, яка притягається до відповідальності, наділена правом подавати докази на підтвердження своєї позиції, зокрема і забезпечувати явку свідків, допит яких, на її думку має значення для справи, та підтверджує її позицію.

З огляду на викладене, оскільки судом заслухано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та досліджено долучені до справи докази (письмові докази, відеозаписи), а розгляд справи неодноразово відкладався через неявку свідка, про допит якого клопотала сторона захисту, однак такий в судові засідання не з`явився незважаючи на вжиті судом заходи щодо його виклику в судове засідання, та його явка не була забезпечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка клопотала про його виклик, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду справи на підставі тих доказів, які наявні в матеріалах справи та вже були досліджені судом.

При цьому суд приймає до уваги те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Незважаючи на невизнання своєї вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №336886 від 18.04.2024, який складено з дотриманням вимог ст.256 КпАП України, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, згідно якого, 18 квітня 2024 року о 23год 10хв. в с.Гринява Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Caddy", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» 6810, та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Дане правопорушення зафіксоване на нагрудну бодікамеру.

В протоколі також зазначено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також міститься запис про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась віддачі пояснень по суті правопорушення, в силу положень ст. 63 Конституції України.

Вказаний протокол підписаний поліцейським, який склав протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка своїм підписом засвідчила факт ознайомлення із протоколом та факт отримання його копії;

-направленням, на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого поліцейським 18.04.2024 о 23год 20хв. було направлено ОСОБА_1 до КНП Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради, на проведення огляду, у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, однак огляд не поводився;

- доданими до матеріалів справи дисками із відеозаписами із камери відеоспостереження розміщеної на АЗС в с.Гринява Верховинського району, та нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовані обставини події що мала місце 18.04.2024, які були оглянуті в судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Зокрема, на дослідженому судом відеозаписі із камери відеоспостереження розміщеної на АЗС в с.Гринява Верховинського району, зафіксовано, як на територію автозаправної станції заїжджає автомобіль червоного кольору та зупиняється. Одразу після цього до автомобіля підходять дві особи.

На дослідженому судом відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, зафіксовано як 18.04.2024о 23год. 05хв. поліцейський знаходиться біля автомобіля червоного кольору та спілкується із водієм автомобіля. Поліцейський повідомляє водієві, що ведеться відео фіксація та пропонує водієві представитись, зокрема запитує, як його звати та його прізвище, однак водій не реагує, а щось переглядає в телефоні. Після цього водій показує поліцейському документ в додатку «Дія» на прізвище ОСОБА_1 , та посвідчення водія на це ж прізвища. Надалі поліцейський повідомляє водієві що він не виконав вимогу знаку «Стоп контроль» та не зупинився. Надалі на пропозицію поліцейського, водій пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Надалі спілкуючись із водієм біля автомобіля, поліцейський повідомляє водієві, що в нього виникла підозра про вживання водієм алкоголю, на що водій зазначає, що все вірно та він згідний із припущеннями поліцейського. Надалі поліцейський спілкуючись із водієм, неодноразово пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснює про те, що водій може погодитись на проходження такого огляду зокрема за допомогою приладу драгер чи може відмовитись від проходження такого огляду. Водій спочатку погоджується, однак пізніше відмовляється від проходження огляду на місці зупинки (час 23:12:58). Після цього поліцейський роз`яснює водієві його право пройти оглядна стан сп`яніння в медичному закладі, на що водій відповідає : «маю бажання повністю», тому поліцейський уточнює у водія, з чим він згідний, та запитує чи він хоча поїхати у лікарню, на що водій відповідає, що не хоче. Після цього поліцейський знову запитує у водія чи згідний він пройти тест на виживання алкоголю, та водій відповідає що згідний. Відтак поліцейський просить водія визначитись із своєю позиціє, оскільки він то згідний, то не згідний. Після цього водій знову зазначає, що незгідний. Поліцейський намагається в черговий раз роз`яснити водієві право проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, однак водій перебиваючи поліцейського, зазначає що не згідний проїхати до медичного закладу. Після водій ще раз ствердно говорить, що він не згідний пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Після цього поліцейський інформує водія, що на нього буде винесено протокол за ст. 130 КУпАП та постанову за те, що він не зупинився на знак «контроль». Надалі поліцейський розпочинає складення протоколу про адміністративне правопорушення. В подальшому спілкуючись із поліцейським, водій зазначає що вживав алкоголь, а саме коньяк. При цьому при спілкуванні із поліцейським, вимова водія є невиразною, координація рухів порушена.

Після складення протоколу, поліцейським було оголошено водієві про складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, та надано такий для підпису.

Водієві роз`яснено, що він немає права надалі керувати транспортним засобом, та водій зазначає, що піде додому пішки.

До матеріалів справи також долучено рапорт поліцейського СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В.Пуршеги від 19.04.2024, згідно якого він доповідає про те, що під час несення служби на ДУ КПП №42 в с.Гринява, спільно із інспектором СРПП Б.Аксюком, близько 23.10 год 18.04.2024 було помічено транспортний засіб "Volkswagen Caddy", номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не зупинився перед дорожнім знаком 3.41 «Стоп Контроль». Підійшовши до автомобіля було перевірено документи водія та встановлено, що ним є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При спілкуванні із його ротової порожнини було відчутно запах алкоголю, водій не чітко розмовляв, путався у словах, тому водієві було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою використання технічного приладу «Драгер» Алкотестер 6810», на що водій відмовився. Також водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі КНП Верховинська РЛ ВРР, на що водій також відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП пункт 2.5. ПДР, а також винесено постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП. Водія було ознайомлено з його правами та обов`язками щодо розгляду адміністративної справи. Під час проведення процесуальних дій до водія ОСОБА_1 фізичний вплив не застосовувався.

Суд вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом хоч і не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння та вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

При цьому, суд критично оцінює твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Атаманюка Р.І. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду а погоджувався його пройти, та відмовився від проходження огляду тільки тому, що поліцейський вказав йому на те, що він може відмовитись від проходження такого огляду, не роз`яснивши при цьому наслідків такої відмови, а саме настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, як вбачається із дослідженого судом відеозапису із нагрудної камери поліцейського, водій ОСОБА_1 неодноразово змінював свою позицію щодо згоди на проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим поліцейський кілька разів уточнював у водія, чи згідний він пройти такий огляд, як на місці зупинки так і у медичному закладі. Після цього водій однозначно та ствердно зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього поліцейський поінформував водія, що на нього буде винесено протокол за ст. 130 КУпАП та винесено постанову за те, що він не зупинився на знак «стоп контроль».

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 68 Конституції України, визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відтак, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу повинен дотримуватись обов`язків водія, визначених Правилами дорожнього руху України, зокрема щодо необхідності проходження на вимогу поліцейського, огляду на стан алкогольного сп`яніння, та повинен бути обізнаним, що згідно чинного законодавства, відмові від проходження такого огляду, має наслідком адміністративну відповідальність.

Щодо тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він не підписував вказаний протокол про адміністративне правопорушення та не отримував його копії, то такі не заслуговують на увагу суду, з огляду на наступне.

Як уже зазначалося судом, досліджений в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №336886 від 18.04.2024, підписаний як поліцейським, який склав протокол, так і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка своїм підписом засвідчила факт ознайомлення із протоколом та факт отримання його копії. Жодних доказів, які б підтверджували, що наявний на протоколі підпис у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», належить не ОСОБА_1 , останнім суду не надано. ОСОБА_1 не надано також доказів, що він звертався до правоохоронних органів із заявою про те, що наявний на офіційному документі (протокол серія ААД №336886 від 18.04.2024) підпис від його імені, вчинено не ним, а іншою особою, тобто є підробленим.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно із ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушено.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, істотність наслідків вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 24,27,40-1,130,247,251,252,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС