ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2670/24 Справа № 212/8981/24 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року встановлено, що 4 вересня 2024 року об 4-39 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н. з. НОМЕР_1 по вул. Січеславській біля буд. 26 у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним оглядом ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 6820», який показав наявність алкоголю 0,98 проміле у повітрі, що видихав ОСОБА_1 , що підтверджується тестом № 1478, та було зафіксовано на нагрудні камери поліцейських № 475609, 475606 та відео реєстратор Хіаомі, чим порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року відносно нього скасувати та закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вину він не визнає, оскільки огляд на встановлення стану сп`яніння проведений з порушенням процесуального закону.

Звертає увагу, що підписуючи акт огляду, вважав, що підтверджує представлення йому інспектором поліції показника Драгера. Наполягає, що вважав, що газоаналізатор несправний, тому погодився проїхати до медичного закладу. Проте, йому було відмовлено, оскільки огляд уже завершено.

Зазначає, що поліцейськими видалено відео, на якому зафіксовано, що він заявляв клопотання про проведення огляду в медзакладі. Вважає, що не безперервність відеозйомки та відсутність зйомки подій, які відбувались в період часу з 05:09 год до 05:36 год. є головним і безспірним доказом його доводів.

Вважає, що було порушено його права, оскільки працівником поліції відхилено його клопотання про виклик адвоката.

Вважає, що складений протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить роз`яснень йому положень ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, а лише вимог ст. 63 Конституції України. Наполягає, що було звужено його конституційні права, обмеживши його в можливості їх ефективного використання.

Звертає увагу, що в порушення Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року №512, йому не надіслано засобами поштового зв`язку примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що був складений відносно нього, протягом трьох днів після його відмови в отриманні його копії. Вважає, що невручення копії протоколу є істотним порушенням права на захист. Не враховано судом, що суд не має права вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення.

Зазначає, що наявність в матеріалах справи направлення для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є підтвердженням його незгоди з результатом тесту Драгера.

Вважає, що результат огляду не можна визнати допустимим доказом, оскільки огляд було проведено з порушенням Інструкції.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Висновки суду:

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом по справі доказами, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №122631 від 04.09.2024 року за ч. 1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Від підписання протоколу та отриманні його копії ОСОБА_1 відмовився.

На підтвердження проведення тестування відносно ОСОБА_1 4 вересня 2024 року за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» у справі мається результат від 4 вересня 2024 року тестування № 1478 на алкоголь, згідно якого у повітрі, що видихав ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю 0,98 проміле, з чим ОСОБА_1 погоджувався, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та було підтверджено оглянутим судом відео з нагрудних камер поліцейських.

Рапортом поліцейських, з яких вбачається, що 4 вересня 2024 року було зупинено транспортний засіб «Ford Mondeo» н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. При проведенні огляду водія за допомогою газоаналізатора було виявлено вміст алкоголю в повітрі, що видихав ОСОБА_1 , 0,98 проміле, з чим погодився ОСОБА_1 , чим було підтверджено факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження факту керування саме ОСОБА_1 4 вересня 2024 року транспортним засобом «Ford Mondeo» н. з. НОМЕР_1 по вул. Січеславській біля буд. 26 у Покровському районі міста Кривого Рогу в справі мається оптичний диск із відео фіксацією з відео реєстратора автомобіля та нагрудних камер поліцейських, переглянутий судом.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із дослідженого відеозапису встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 був факт керування ним у комендантську годину, про що працівники поліції повідомили під час зупинки водію ОСОБА_1 , у якого було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, що стало приводом для огляду водія на стан сп`яніння (Clip-3, починаючи з 04:40:10).

Крім того, із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час ухилявся після його зупинки від проходження на місці огляду за допомогою газоаналізатора у передбаченому законом порядку. Врешті, після отримання 4 вересня 2024 року позитивного результату тестування на газоаналізаторі «Alcotest Drager 6820», 0,98 проміле, ОСОБА_1 не висловлював заперечень проти отриманих показників даного приладу, підписавши Акт огляду без зауважень роздруківку чеку тестування №1478 від 4 вересні 2024 року та Акт проходження огляду на місці зупинки. При цьому, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено, що в Акті огляду та роздруківці чеку Драгера зазначено результат проходження, що становить 0,98 проміле (Clip-3, починаючи з 05:08:21). Отже, доводи апелянта, що він не розумів, за що він підписується, як і який саме зміст документів, є необґрунтованими.

Таким чином суд 1-ї інстанції обґрунтовано критично поставився до доводів ОСОБА_1 щодо його незгоди із результатами його огляду на місці зупинки відповідно до тестування на газоаналізаторі «Alcotest Drager 6820» № 1478, оскільки такі спростовуються дослідженими судом доказами.

При цьому відповідно до тестування № 1478 вбачається, що газоаналізатор «Alcotest 6820» пройшов сервісне обстеження та градуювання (калібрування). Із відповідними документами щодо повірки приладу ОСОБА_1 було ознайомлено до початку проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу (Clip-3, починаючи з 04:50:59). Будь-яких зауважень він не висловлював. Тому доводи ОСОБА_1 про несправність газоаналізатору є необґрунтованими.

Також суд правильно не взяв до уваги посилання ОСОБА_1 , що не було проведено відносно нього медичного огляду, оскільки після отримання результатів тестування на газоаналізаторі «Alcotest Drager 6820», останній із ними погодився, не заперечуючи покази такого приладу. Отже, законних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 в медичній установі у працівників поліції не було.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції неодноразово роз`яснювався порядок проведення огляду на встановлення стану сп`яніння. Проте, будучи обізнаним зі своїм правом, ОСОБА_1 не заперечував проти позитивного результату огляду на місці зупинки транспортного засобу, що склад 0,98 проміле, та не наполягав на проведені огляду в медичному закладі.

При цьому суд на підставі зібраних доказів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис працівниками поліції було проведено у порушення закону та який не є повним, оскільки доказів того, що фіксація не була проведена повністю ОСОБА_1 суду не надав, а наявний у справі відеозапис з нагрудних камер поліцейських повною мірою дає змогу суду встановити обставини, що мають значення для справи, та складання самого протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того суд дійшов висновку, що на переглянутому судом відео вбачається, що право на отримання доступу до правничої допомоги ОСОБА_1 не було обмежено працівниками поліції, які роз`яснили йому таке право за ст. 268 КУпАП. Крім того, працівниками поліції правильно роз`яснено ОСОБА_1 , що користуватись правовою допомогою це його право, а не обов`язок працівників поліції забезпечувати участь захисника при проведенні огляду, на чому наполягав ОСОБА_1 при законній вимозі працівників поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння (Clip-0, починаючи з 04:58:19).

Доводи ОСОБА_1 , що копію протоколу йому не було вручено та направлено у встановленому законом порядку, апеляційний суд вважає безпідставними. Як вбачається з матеріалів даної справи ОСОБА_1 в суді 1-ї інстанції до початку судового розгляду по суті ознайомився з матеріалами даної справи за своєю заявою від 18.09.2024 року, отже і з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.12). Тож, ОСОБА_1 був проінформований про обсяг обвинувачення та доказів, що наявні в матеріалах даної справи. Тому, апеляційний суд не вбачає порушень з цих підстав.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 04.9.2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

При перегляді вказаних відеозаписів, судом встановлено, що досліджені відеозаписи є інформативними і на них зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час судового розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт та не спростовує події, зафіксовані на відеозаписі та те, що під час події, яка міститься на відеозаписі присутній саме ОСОБА_1 , в той день та час, відповідно до обставин зазначених за фабулою протоколу.

Отже, з відеозапису з бодікамери встановлено, що він відображає відомості про вчинення водієм ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130КУпАП, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зафіксовано факт керування транспортним засобом; відтворено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №122631 від 04.09.2024 року містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

До того ж, відеозапис не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Він узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що обставини викладені як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на відеозаписі з бодікамери поліцейського, так і даними відображеними в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тесту із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6820, з якого вбачається, що ОСОБА_1 04 вересня 2024 року станом на 04 годину 39 хвилину перебував у стані алкогольного сп`яніння (Результат 0,98%) узгоджуються між собою. Крім того, ОСОБА_1 незгоди з результатами проведеного за допомогою спеціального технічного засобу ALCOTEST-DRAGER-6820 не висловлював, погодився з його результатами, поставив свій підпис як в Акті огляду, так і у роздруківці чеку, тому вважаю зазначені докази такими, що є належними, допустимими, чіткими та достатніми, оскільки узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Отже, під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції законодавства під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 та підстав для визнання доказів недопустимими, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, рапорт інспектора поліції не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин