П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1171/24

Провадження № 3/126/745/2024

"31" липня 2024 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Рудь О. Г.

при секретарі Кучанській В.М.

за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ведющенко В.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 770843 від 28.04.2024, 28.04.2024 о 10 год. 00 хв. в с. Джулинка по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217130 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810, тест № 1333, результат позитивний 2.40 %0, що було зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Надав пояснення, відповідно яких повідомив, що 28.04.2024 о 10 год. 00 хв. він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, наявні в справі докази не доводять його вини. Так, дійсно, коли до його автомобіля близько 10 год. 20 хв. під`їхали працівники поліції, він був на підпитку, проте випив трохи коньяку лише перед їхнім приїздом, після того, як перед залізничним переїздом в с. Джулинка не впорався з керуванням та злетів у кювет. Він дуже налякався, а в автомобілі було пів пляшки коньяку з якої він і надпив для того, щоб заспокоїти нерви після пережитого стресу.

Адвокат Ведющенко В.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечив щодо вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. Вказав, що ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, наявні в справі докази не доводять його вини. Відео, що міститься в матеріалах справи не не містить фіксації вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на ньому не зафіксовано факт керування його підзахисним автомобілем та його зупинку працівниками поліції. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Ведющенка В.В., дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Не заважаючи на те, що ОСОБА_1 та його представник вини у вчиненні правопорушення не визнають, вона доводиться наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 770843 від 28.04.2024. З вказаним протоколом, ОСОБА_1 був ознайомлений, своїх зауважень чи заперечень не висловив;

- актом огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810, тест № 1333, результат позитивний 2.40 %0;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які спростовують пояснення ОСОБА_1 , який стверджує, що вживав алкоголь вже після ДТП і відповідно яких ОСОБА_2 , вказав, що 28.04.2024 близько 09 год. 40 хв., ним було виявлено на залізничних коліях переїзду станції Джулинка вул. Центральна автомобіль ВАЗ 217130 д/н НОМЕР_1 . В автомобілі знаходився чоловік, який перебував в п`яному вигляді, із салону автомобіля було чутно запах спиртного, після чого він викликав швидку допомогу та працівників поліції, по приїзду яких було встановлено особу чоловіка, який виявився ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 було освідувано та встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 2.40 %0;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що на запитання працівника поліції, чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, той ствердно відповів: "... вживав вчора", що в свою чергу також спростовує пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, доходжу висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Позиція щодо заперечення вини ОСОБА_1 розцінюється як захист спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

Доводи ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ведющенка В.В. необгрунтовані та не спростовують вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 у відповідності до ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, який притягується до адміністративної відповідальності, матеріальне становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і прийшов до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння даною особою нових адміністративних правопорушень буде накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130, 33-35,40-1, 268, 283-285, 289 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 грн. (отримувач коштів ГУК у Вінницькій обл./ Він. обл./21081300, Код , Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0002001, Код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувачаUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Г. Рудь