КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 939/1464/24 Апеляційне провадження № 33/824/3628/2024Головуючий у суді першої інстанції - Стасенко Г.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 14 червня 2024року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статтею 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бородянського районного суду Київської областівід 14.06.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статтею 121 КУпАПта застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та призначити альтернативне покарання, яке не пов`язане з позбавленням права керування транспортним засобом.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник мав намір пройти технічний огляд, але сімейні обставини та заняття волонтерською діяльністю після повномасштабного вторгнення рф на територію України не дало можливості вчасно пройти технічний огляд. Зазначає, що призначене стягнення може призвести до фінансових труднощів, оскільки скаржник має на утриманні маму пенсіонерку та двоє неповнолітніх дітей, а даний транспорт є єдиним джерелом доходу.

Вказує, що вину визнає та щиро розкаюється.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник адвокат Клапа І.М. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_2 , визнано винним у порушенні ним п. 31.3 б Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч .4 ст. 121 КУпАП є обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №276088 від 28.05.2024, інформацією адмінпрактики відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно якої на останнього накладено стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП (керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов) та за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керував транспортним засобом, не маючи відповідного документа).

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно з п. 31.3 б Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №276088 від 28.05.2024 вбачається, що 28.05.2024 о 16.40 год., в с. Бородянці, Бучанського району, Київської області, по вул. Центральній ОСОБА_2 керував т.з. - автомобілем «Volkswagen LT35», р. н. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але обов`язковий технічний контроль не пройшов, повторно протягом року, чим порушив п. 31.3 б Правил дорожнього руху України.

З урахуванням того, що постановою від 19.01.2024 року серії БАД №996476 на ОСОБА_2 вже було накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, то вчинене водієм правопорушення 28.05.2024 було кваліфіковано за ч. 4ст. 121 КУпАП, оскільки протягом рокуправопорушення вчинено ОСОБА_2 повторно.

Отже суд, дослідивши докази у справі, дійшов вірного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Доводи апелянта, що після повторно вчиненого протягом року правопорушення, ОСОБА_2 мав намір пройти технічний огляд і вже навіть почав його проходити, але не закінчив, не спростовують висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив повторно протягом року правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, в якій скаржник просить застосувати до нього альтернативне адміністративне покарання, яке не пов`язане з позбавленням права керування транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статтею 121 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 14 червня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статтею 121 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду