Номер провадження: 33/813/2652/24
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з даною постановою, 18 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Ільїчов С.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року, мотивуючи тим, що:

1) 26 вересня 2024 року адвокатом Ільїчовим С.Д. направлено клопотання про перенесення справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, однак розгляд справи відбувся без його участі;

2) 07 жовтня 2024 року з веб-порталу «Судова влада України» стало відомо, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та лише 11 та 14 жовтня 2024 року було отримано копії всіх необхідних матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Щодо доводів клопотання про те, що 26 вересня 2024 року адвокатом Ільїчовим С.Д. направлено клопотання про перенесення справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2024 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Ільїчов С.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про перенесення справи, з метою подальшої підготовки до судового засідання є необхідність ознайомитися з матеріалами справи, у зв`язку з тим, що 26.09.2024 між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги №26092412/9 (а.с. 13-19).

Однак, вказане клопотання було надіслано в день судового засідання та зареєстроване в автоматизованій системі документообігу суду після проведення судового засідання, про що свідчить роздруківка з вказаної системи (а.с. 20). Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, яке відбулося 26 вересня 2024 року був присутній ОСОБА_1 , який не зазначав щодо необхідності перенесення справи у зв`язку з залученням захисника.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до п. 1.2.1 правил організації ефективного кримінального судочинства, яке є найбільш наближеним до розгляду справ про адміністративні правопорушення, затверджених Рішенням Ради суддів України № 71 від 26 жовтня 2018 року, Рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року учасник судового провадження, який не може з`явитися у судове засідання, зобов`язаний негайно, але не пізніше, ніж за 24 години до чергового судового засідання, повідомити про це суд, а відповідальна особа суду повідомляє про це інших учасників кримінального провадження з метою економії процесуального часу. Відповідно до п. 3.2.1 Правил заяви та клопотання подаються до суду завчасно, але не пізніше 24 годин до засідання, через канцелярію суду з тим, щоб суд мав можливість визначити час, необхідний для їх вирішення.

Таким чином, сукупність вищевказаний фатів дає можливість дійти висновку, що адвокатом Ільїчовим С.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не було вжито завчасних заходів щодо направлення клопотання про перенесення справи, що позбавило його можливості прийняти участь в судовому засідання.

Доводи клопотання про те, що 07 жовтня 2024 року з веб-порталу «Судова влада України» стало відомо, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та в подальшому лише 11 та 14 жовтня 2024 року було отримано копії всіх необхідних матеріалів справи, є неспроможними з огляду на таке

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засідання, яке відбулося 26 вересня 2024 року був присутній ОСОБА_1 , а отже останньому було відомо про результати розгляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилання скаржника про те, що лише 07 жовтня 2024 року стало відомо про результати розгляду справи, оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року була оприлюднена на сайті реєстру 02 жовтня 2024 року, однак апеляційну скаргу було подано лише 18 жовтня 2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні прочини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік