25.10.24 Справа 469/1436/24
3/469/845/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2024 року с-ще Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря Потриваєвої М.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №359898 від 08.10.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 жовтня 2024 року о 09.15 год. в будинку АДРЕСА_2 , умисно, з перевагою сили вчинив сварку відносно свого брата ОСОБА_2 , а саме словесно ображав нецензурною лайкою, штовхав, чим міг спричинити шкоду психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.
У судове засідання ОСОБА_1 не з"явився та не повідомив причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення надав пояснення про те, що 08 жовтня 2024 року приблизно о 09.00 год. відпочивав у кімнаті, його брат ОСОБА_2 почав його будити та обзивати нецензурною лайкою, на що у відповідь він відштовхнув брата та почав заспокоювати, обізвавши його.
Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та не повідомив причин неявки про час та місце розгляду справи повідомлений.
Зважаючи, що учасники справи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що відповідає вимогам ст.268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яким є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення вчинений повторно.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і прямим умислом правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 умислу на завдання шкоди потерпілому у формі психічного насильства;. навпаки, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , саме він був ініціатором конфлікту з ОСОБА_1 , намагаючись його розбудити та при цьому висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою і штовхаючи, після чого у них виникла сварка (а.с.4), тобто дії ОСОБА_1 вчинені у відповідь на агресію з боку потерпілого, з метою припинення його дій та захисту себе.
Будь-яких інших доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою не зазначено та не надано.
Тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП, суддя -
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: