Провадження № 3/592/2865/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Корольова Галина Юріївна, за захисника адвоката Моісеєнка В.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

10.08.2024 року о 08 год 10 хв в м.Суми по вул.Засумська, 2, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Chevrolet Bolt д.н. НОМЕР_2 під час виконання маневру розвороту був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху та в свою чергу не зайняв крайнє відповідне положення на проїзній частині. В результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 111830 д.н. НОМЕР_3 . Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3 б, п.10.4, п.10.1 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе в інкримінованому правопорушенні не визнав і вважає, що його вини у даній ДТП не має. При цьому зазначив, що винним у дорожній пригоді є водій ВАЗ 111830 ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного і просив закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення та не визначати винність чи невинність ОСОБА_2 .

У свою чергу другий водій-учасник ДТП ОСОБА_1 вважає себе потерпілим по цій адміністративній справі та вказав, що винним у дорожній пригоді є водій ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у суду матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із вказаної норми закону вбачається, що одним із доказів є протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу вбачається, що водій ОСОБА_2 10.08.2024 року о 08 год 10 хв в м.Суми по вул.Засумська, 2, порушив вимоги п.2.3 б, п.10.4, п.10.1 Правил дорожнього руху України у результати чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Так, при розгляді справи суд не має права давати оцінку діям іншого водія ОСОБА_1 , тому справа стосовно водія ОСОБА_2 розглядається на підставі доказів, наданих посадовою особою, яка складала протокол щодо ОСОБА_2 .

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У цьому випадку обов`язок збирання доказів покладений на інспектора поліції, який склав адміністративний протокол.

У якості доказів інспектором поліції до матеріалів справи були долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 10.08.2024 року, схема місця ДТП від 10.08.2024 року, які відповідно до правил ч.1 ст.251 КУпАП являються письмовими доказами у справі і які повинні бути враховані судом.

Постановою суду від 30.08.2024 року у справі було призначено судову автотехнічну експертизу.

З висновку експерта №813 від 14.11.2024 року вбачається, що в даній дорожній ситуації, водій автомобіля Chevrolet Bolt д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Частиною 2 ст.38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, … крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині четвертій цієї статті.

У зв`язку з цим, ОСОБА_2 не може бути підданий адміністративному стягненню за це правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки після вчинення ДТП пройшло більше трьох місяців.

Крім того, необхідно зазначити, що суд зобов`язаний при розгляді справ усіх категорій неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Стаття 9 Конституції України закріплює положення, згідно з яким чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Зокрема, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є міжнародним договором у сфері прав людини, який погоджений державами членами Ради Європи та має обов`язковий характер для застосування. Тому, при розгляді справ суд повинен керуватись вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також усталеною практикою Європейського суду щодо забезпечення гарантованих національним законодавством прав захисту особи відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

У справі «Гурепко проти України» (Заява № 61406/00 від 06.09.2005 року) ЄСПЛ у пункті 55 зазначив: з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу 7 до Конвенції.

Так, ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, санкція якої передбачає адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до одного року і ст.286 КК України за «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами» також передбачає додаткове кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому за своєю суттю та в силу суворості санкції дана адміністративна справа щодо ОСОБА_2 фактично носить кримінальний характер, тому на неї розповсюджуються усі гарантії ст.6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу 7 до Конвенції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Частиною 1 ст.40-1 КпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки щодо водія ОСОБА_2 не може бути винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків накладення такого стягнення, тому і судовий збір стягнений з нього бути не може.

Європейський суд з прав людини вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що вина ОСОБА_2 доказана, проте на час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо останнього сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, тому він має бути визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак в силу п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього належить закрити.

Керуючись ст. 38, 40-1, 124, 247 ч.1 п.7, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, але провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків для накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.Ю. Корольова