№ 207/3967/24
№ 3/207/1484/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Кам`янське

Суддя Баглійського районного суду м.Днпродзержинська Дніпропетровської області Бушанська О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №215148 від 27.06.2024, ОСОБА_1 15.06.2024 о 00 год 28 хв, перебуваючи під адміністративним наглядом, був перевірений за місцем мешкання, при перевірці останнього вдома не було, у зв`язку з чим допустив порушення правил адміністративного нагляду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1, 2 ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначає, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Іншими відомостями, також, є докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі.

Частиною 2 ст.187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду у разі вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже, підтвердженням наявності складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.187 КУпАП є постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП, що набрала законної сили.

Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП не додано доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.187 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже, під час розгляду справи не знайшло підтвердження повторне вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП протягом року.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, здійснювати перекваліфікацію дій, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.187 КУпАП, а відтак суд позбавлений можливості однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ч.2 ст.187 , п.1 ст.247 , п.3 ст.284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в строк 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Бушанська