Справа № 307/992/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника-адвоката Полгара М.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Полгар М.З., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тячівського районного суду від 02.05.2024 року, неповнолітнього ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Відповідно до постанови суду та протоколу серії ААД №487394, ОСОБА_1 , 05 березня 2024 року, о 22 годині 15 хвилин, в с. Угля по вул. Центральній, Тячівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУПАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , 05 березня 2024 року, о 22 годині 15 хвилин, в с. Угля по вул. Центральній, Тячівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп?яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Полгар Мирослав Золтанович, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що неповнолітнього ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУПАП незаконно і необґрунтовано та просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що за дійсних обставин справи, які на думку захисту, під час судового розгляду в суді першої інстанції доведені належними, достатніми та допустимими доказами. 05.03.2024 року о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 рухаючись в с. Угля по вул.Центральній, на автомобілі марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , був безпідставно зупинений працівником карного розшуку ОСОБА_2 . О 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 у присутності поліцейського ОСОБА_2 та з дозволу останнього, з місця зупинки, на автомобілі марки «Volkswagen Golf» поїхав додому. Згодом після 22.00 години, також приїхали працівники поліції поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які направили ОСОБА_1 в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_5 проїхавши в Тячівську РЛ, не вагаючись погодився пройти огляд, однак в лікарні виявилась відсутність засобів за допомогою яких проводяться лабораторні дослідження на встановлення сп`яніння. Тоді працівники поліції, разом з його батьком, почали шукати в аптеках м. Тячів, експрес-тести. Близько опівночі, коли поліцейські придбали відповідний експрес-тест, то лікарем через три години після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було проведено огляд на стан сп`яніння з численними порушеннями як Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N? 1452/735 (далі Інструкція) так і Інструкції до багатопрофільного тесту SNIPER 5, з використанням якого проводився огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, в результаті якого необґрунтовано констатовано виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Вказує на те, що обставини зафіксовані на відеозаписі, які є об`єктивними та відповідають обставинам пояснень наданих в суді ОСОБА_1 , його законним представником ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 , також підтверджені в частині щодо місця зупинки та присутності там вказаних осіб, поясненнями працівників поліції, поза розумним сумнівом вказують на те, що факт керування та відповідно зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції мав місце о 20 год. 55 хв. Зазначає, що висновки суду про те, що на відеозапису з камери спостереження в с. Угля, не можливо ідентифікувати автомобілі (в тому числі і номерні знаки автомобілів), що проїжджали по вулиці, є необґрунтованими.

Окрім цього вказує, що неповнолітній ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_7 , поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтвердили, що поліцейський ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 по приїзду на місце події відлучались та повернулись через деякий час, до вище перелічених осіб, які на той час перемістились в інше місце по вул. Центральній, що також узгоджується з даними відеозапису.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД N487394, який слугував підставою притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, суть інкримінованого ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, не конкретизовано, оскільки містить вказівку як на керування ним в стані алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, що є неприпустимим.

Також звертає увагу, що тест SNIPER 5, за допомогою якого здійснювався огляд неповнолітнього ОСОБА_1 на стан сп`яніння був придбаний поліцейським ОСОБА_3 в одному з аптечних пунктів м. Тячів (ймовірно за власні кошти), що ним не заперечується (також підтверджено поліцейським ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , свідком ОСОБА_7 ) та в подальшому наданий лікарю, за відсутності будь-яких даних про походження, термін придатності, сертифікацію та дозволів МОЗ на застосування його в конкретних цілях, що свідчить про вчинення поліцейським дій, які явно виходять за межі його повноважень та необ`єктивність в даній справі.

Щодо проведення лікарем ОСОБА_9 медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відмічає численні порушення нею вимог Інструкції.

Стосовно, наявного в матеріалах справи висновку 45 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2024 року, складеного лікарем КНП Тячівська РЛ, то такий у графі 10. «Висновок огляду» не містить відомостей про будь-який вид сп`яніння ОСОБА_1 , натомість у ньому наявні дані про виявлення позитивного АМФ (амфетамін), що не відповідає змісту самого бланка такого висновку (а.с. 4).

Зазначає, що в протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N488721 від 06.03.2024 року, містить відомості про особу: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак дата народження підзахисного ОСОБА_1 , згідно наявної в матеріалах справи, копії паспорту громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказано відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані недоліки судом не враховано та в оскаржуваній постанові також не вірно зазначено дату народження ОСОБА_1 , що свідчить про невідповідність її вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Полгара М.З., який доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Постанова місцевого суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому відповідно до ст.294 КУпАП у зазначеній частині в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №487394 від 06.03.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №45 від 06.03.2024 за підписом лікаря КНП Тячівська РЛ Маляр В.І., відповідно до якого ОСОБА_1 05.03.2024 о 23.59 год. перебував у стані наркотичного сп`яніння; відеозаписом події від 05.03.2024 згідно якого, ОСОБА_1 в Тячівській РЛ, в присутності батьків, пройшов огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і у нього виявлено позитивний АМФ (амфетамін).

Крім того, в судовому засіданні першої інстанції були допитані: поліцейський СРПП ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський СРПП ОСОБА_4 , поліцейський СКП Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Шетеля А.Л., які разом з поліцейським ОСОБА_3 були присутні на місці зупинки транспортного засобу Volksvagen Golf, свідок ОСОБА_7 , який є батьком ОСОБА_1 , покази, яких є логічними, послідовними та взаємоузгодженими і поза розумним сумнівом підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.1. "а" та п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, а відтак вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Адвокат Полгар М.З. 23.08.2024 направив до Закарпатського апеляційного суду клопотання про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання вмотивоване тим, що за результатами розгляду скарги спростовано відомості щодо стану наркотичного сп`яніння викладені у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 45 від 06.03.2024.

Свої доводи захисник обґрунтовує наявністю листа Закарпатської ОВА №1367/01.10 від 11 червня 2024 року. За результатами розгляду скарги вказано на недостатність клінічних ознак, наведених в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 березня 2024 року за №45, які вказують на стан сп`яніння особи, яку оглянуто.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні з наступних підстав.

Стороною захисту поставлено під сумнів результати медичного огляду проведеного 06 березня 2024 року в КНП Тячівська РЛ, а саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 березня 2024 року ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Закарпатської ОВА №1367/01.10 від 11 червня 2024 року, за результатами розгляду скарги адвоката Полгара М.З., надано відповідь що за наслідками здійсненої перевірки комісія дійшла висновку про те, що клінічних ознак, які вказують на стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведених у Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 06.03.2024 №45 є не достатньо для встановлення Висновку та діагнозу за результатами огляду.

Зазначений вище доказ слід вважати неналежним доказом, оскільки такий складений у формі листа, яким повідомлено про результати перевірки комісії з контролю за якістю проведених медичних оглядів водіїв транспортних засобів та експертиз станів сп`яніння, проте не зазначено, яким чином оформлено результат оскарження такого заходу забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, з урахуванням вимог статті 267 КУпАП.

Крім того, з заяви-скарги від 16 травня 2024 року вбачається, що захисник Полгар М.З. звернувся в Департамент охорони здоров`я Закарпатської ОВА з метою проведення перевірки дій лікаря ОСОБА_9 та визнання недійним висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2024. Відомості, що такий висновок визнано недійним, суду не надані.

У ході розгляду не встановлено обставин, що медичний огляд на визначення стану сп`яніння особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення відбувся з порушенням вимог законодавства, що спростовує доводи захисника про допущення порушення під час проведення огляду особи.

Судом першої інстанції встановлено, що під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 у КНП Тячівська РЛ» лікарем ОСОБА_9 05.03.2024, крім проведеного тесту "Sniper 5", були задіяні й інші форми і методи діагностики: поведінка обстежуваної особи (замкнутий, настрій нестійкий, загальмований).

Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Як випливає з акту медичного огляду, лікар встановив клінічну картину в цілому, а з метою уточнення наявних речовин впливу було досліджено біологічне середовище (сеча) водія ОСОБА_1 .

Отже, заключний діагноз про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано лікарем КНП Тячівська РЛ, зокрема, у сечі ОСОБА_1 виявлено АМФ (амфетамін).

Таким чином, підстави вважати що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №45 від 06.03.2024 ОСОБА_1 не може бути належним доказом - відсутні.

Разом з тим, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час проведення огляду у медичному закладі, добровільно здав біологічний матеріал (сечу), який був направлений на дослідження. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , чи його батьки не погоджувалися з медичним оглядом та зверталися з заявою про контрольне дослідження біологічного середовища, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази у матеріалах справи, не долучені такі і ОСОБА_1 та його захисником Тому, суд приходить до висновку, що лікар Тячівської РЛ при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла виключно у межах наданих їй повноважень.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, керування транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції враховував, що згідно ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121 - 127, 130, 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190 - 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та не розкаявся у вчиненому, суд першої інстанції не вбачав підстав для застосування до нього заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

Оскільки, ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, справи про які одночасно розглядалися судом, то суд першої інстанції на нього наклав стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що застосований судом першої інстанції до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Полгар Мирослава Золтановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага