Справа № 203/3640/24
Провадження № 3/0203/1584/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

16 липня 2024. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 28.06.2024 р. серії АБА №122088 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення: «28 червня 2024 року о 06 год. 46 хв. в м. Дніпро, вул. С. Бандери, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ІКСО, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.»

ОСОБА_1 в суді провину не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а навпаки погодився. Після чого, працівники поліції спочатку сіли з ним до свого автомобіля та почали їхати з ним до лікарні, потім, з незрозумілих для нього підстав, повернули його на місце зупинки його транспортного засобу, де було безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду. Після того як на нього склали протокол, він самостійно звернувся до медичного закладу, пройшов медичний огляд та отримав висновок лікаря нарколога в якому зазначено, що ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Пасічник Т.В. просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Подав суду письмове клопотання в обґрунтування якого зазначає, що матеріали справи не містять даних , що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Разом з тим, вказані ознаки наркотичного сп`яніння в протоколі АБА №122088 28.06.2024 року зазначені формально, оскільки огляд на місці на стан наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції не проводився. Акт огляду на місці відсутній, відсутні свідки, ОСОБА_2 був направлений до закладу охорони здоров`я та повернутий назад з невідомих йому підстав, у зв`язку з чим пройшов медичний огляд в самостійному порядку.

Також, зазначив, що з боку працівників патрульної поліції здійснювався тиск для відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичних закладах охорони здоров`я ОСОБА_1 .

Також зазначив, що відеозапис здійснювався з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, а саме, відеозапис містить в собі переривання. З наданого відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції не вбачається момент виявлення або фіксування правопорушення Вказаний запис не можна приймати до уваги, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення протоколу.

Відеозапис, який міститься на СД-диску, направлений разом з протоколом про адміністративне правопорушення, неповний та змонтований. Відеозапис закінчується на моменті, коли ОСОБА_1 погоджується на проведення огляду в медичному закладі охорони здоров`я, та відсутній відеозапис, коли працівники поліції не дали пройти такий огляд та повернули його на місце знаходження авто.

З інших записів лише частково відображені події складання протоколу про адміністративне правопорушення, з них неможливо достовірно встановити чи були дотримані поліцейськими вимоги ст.266 КУпАП, хронологію подій, тощо.

Окрім того, з наданого відеозапису вбачається, що працівник поліції невірно надає пояснення ОСОБА_1 щодо санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, вказуючи що у разі відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_1 буде виписано тільки штраф, а у разі, якщо буде встановлено знаходження у стані наркотичного сп`яніння, то рік позбавлення права керування, тим самим спонукаючи його до відмови від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я.

Направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, яке долучено до протоколу, не видавалось.

З відеозапису вбачається що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, про що неодноразово повідомляв працівників патрульної поліції та направлявся до такого закладу, що вбачається з наданого відеозапису та про що вказав в протоколі. Підстав, з яких його повернули на місце зупинки автомобіля, йому не повідомлялись та працівники поліції вказували на відмову від проходження, якої не було, відеозапис з фіксацією подій після того, як він погодився на проходження медичного огляду, видалено..

Відповідно до висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 09.07.2024 року щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд який було проведено 28.06.2024 року о 09:00 год. ОСОБА_1 в стані наркотичного чи іншого сп`яніння не перебував.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечення його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час здійснення відеозаписів нагрудних камер поліцейських, запис з яких було досліджено судом, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил ПДР України, останній здійснив поворот з полоси, яка дозволяє рух лише прямо. Після того, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, останній погодився на проходження такого огляду. ОСОБА_1 разом із працівниками поліції направились до службового автомобіля поліцейських, після чого відеозапис закінчується та починається з того, що ОСОБА_1 оголошується протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 розписатись за отримання копії протоколу та написання своїх пояснень у ньому, в цей же час ОСОБА_1 знову пояснює працівникам поліції, що він не розуміє, за що має розписуватись та він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та говорить працівникам поліції щоб вони везли його до медичного закладу. Однак, працівники поліції йому пояснили, що за його відмову від проходження такого огляду вже складено протокол, так як він відмовився.

Відеозапис містить в собі переривання та не повністю відображає подію, на відеозаписі відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, також на відеозаписі відсутній факт того, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 права на проходження такого огляду в медичному закладі самостійно протягом двох годин.Отже? відеозапис здійснений з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999.

Щодо рапорту поліцейського взводу 1 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Владислава Золотоноши, який міститься в матеріалах справи, то останній є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказаний доказ не є достовірним та допустимим.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав суду висновок КП «ДБЛКПД» ДОР №128 від 09.07.2024 в якому зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до лікарні самостійно, згідно особистої заяви та у нього ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі, що 28.06.2024 о 06 год. 46 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ІКСО, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Л.Л. Шрамко