Справа № 128/3470/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді - Фанда О.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області з ВП № 5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320463 від 27 серпня 2023 року ОСОБА_1 27 серпня 2023 року о 17 год. 35 хв. в с. Жабелівка по вул. Гагаріна, 25, Вінницького району Вінницької області, керував автомобілем ИЖ 2715 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Подав до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі.

В клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він не визнає, так, як відеозапис з бодікамери поліцейського починається з того моменту, коли працівники поліції прийшли до нього додому, а не з моменту керування ним транспортним засобом. Вважає, що час вчиненого правопорушення, зазначений у протоколі, не співпадає з часом відеозапису подій, та факт керування транспортним засобом не відображається на відеозаписах.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції складено в присутності двох свідків, які зазначені в протоколі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких містяться в матеріалах справи.

З пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що 27 серпня 2023 року близько 17 год. 40 хв. вона почула сильний гул автомобіля, на дорозі побачила автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 , який дуже шкидко рухався, автомобіль був зупинений та за кермом перебував ОСОБА_1 , під час спілкування з яким відчувався сильний запах алкоголю з порожнини рота, в нього була нечітка хода, не виразне мовлення, після чого на місце зупинки викликала працівників поліції по лінії «102».

З пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 27 серпня 2023 року близько 17 год. 40 хв. по вул. Гагаріна був помічений автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 , який значно перевищував швидкість, автомобіль був зупинений та за кермом перебував ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, в нього була нечітка хода, не виразне мовлення. Під час спілкування ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої, на місце події було викликано працівників поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №320463 від 27 серпня 2023 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направлення водія на проходження медичного огляду з метою виявлення сп`яніння; довідкою про отримання посвідчення водія; протоколом про прийняття заяви про кримінальне правпорушення; поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; копією посвідчення водія ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять достатньо належних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як обрану форму захисту від уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Підстав для закриття провадження судом не встановлено. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься достатньо доказів для правильного вирішення справи. Жодних належних та допустимих доказів відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 суду не надано, а тому підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відсутні.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України і в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.А. Фанда