Справа № 161/9136/24 Провадження №33/802/713/24 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Скрипник Д.О., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.05.2024 о 16.58 год. в с. Піддубці Луцького району по вул. Київська, керував автомобілем «MAN TGX 18.440», р.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «Koеgel», р.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» та у медичному закладі.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає, що постанова судді має бути змінена. Посилається на те, що відповідно до інформаційної підсистеми «ГСЦ водійське посвідчення» інформаційно-комунікаційної підсистеми інформаційного порталу Національної поліції України інформація щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 відсутня. Зазначає, якщо на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія то відсутні правові підстави для позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Просить постанову судді змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, а саме позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік..

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши захисника, яка підтримувала подану апеляційну скаргу і просила змінити постанову судді в частинні накладеного стягнення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в цілому дотримався.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, з яким був ознайомлений ОСОБА_1 та засвідчив власним підписом (а.с.1), результатами тесту приладу «Драгер», згідно якого в ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, результат - 0,89‰ (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота (а.с.3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2024 року (а.с.4), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.6), розпискою, згідно якої ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного його витвереження (а.с.7), рапортом поліцейського (а.с.8), відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення (а.с.14), а також іншими матеріалами справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів захисника про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія, то такі доводи є безпідставними враховуючи таке.

Згідно копії посвідчення водія з додатку «Дія», у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявне посвідчення водія серії НОМЕР_3 терміном дії з 27.02.2016 до 27.02.2046 року, видане ТСЦ 4646 27.02.2016 (а.с.9-10).

Більше того, згідно відеозапису вбачається, що на місці зупинки самим ОСОБА_1 було надано для огляду посвідчення водія, відомості з якого вносилися до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.14).

Отже, на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться йому у провину, 02 травня 2024 року, він мав посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія є голослівними та повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Отримуючи посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, ОСОБА_1 фактично взяв на себе обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, тобто на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, яке визнано законодавством джерелом підвищеної небезпеки, покладено обов`язок неухильно дотримуватись правил дорожнього руху.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає лише один вид стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки навмисно.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстави для зміни оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Скрипник Д.О. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов