Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1787/24
Провадження № 3/382/1053/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., за участю захисника адвоката Воробей І. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №74065859 від 30.08.2024 ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, що привело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання. Борг станом на 31.07.2024 року становить 50952,48 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином. Захисник в судовому засіданні зазначив, що протокол складений за відсутності ОСОБА_1 , виклик до відділу ДВС щодо складання протоколу він не отримував. Також зазначив, що ОСОБА_1 з липня 2024 року сплачував аліменти. Також судом було відхилено клопотання захисника про виклик свідків та направлення матеріалів справи на дооформлення за необґрунтованістю.

Заслухавши доводи захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, державним виконавцем надані: протокол про адміністративне правопорушення №74065859 від 30.08.2024 року; постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74065859 від 07.02.2024 року; копії розрахунків заборгованості зі сплати аліментів щодо ОСОБА_1 , виклику державного виконавця №17771 від 21.06.2024, акту державного виконавця від 30.08.2024 року про неявку боржника ОСОБА_1 21.06.2024 до відділу ВДВС, виконавчого листа №382/1433/23, виданого Яготинським районним судом Київської області 19.12.2023 року, доручення Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №21913 від 30.08.2024 року.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який в будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.

КУпАП не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Подальше надіслання копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може слугувати підставою для складання протоколу у відсутності цієї особи.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами.

За змістом статті 256 КУпАП при складанні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмовлення від його підписання.

Крім того, відповідно до п. 4 розділу 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу. У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у виклику час виконавець складає відповідний акт, який додається до протоколу.

У цій справі протокол про адміністративне правопорушення №74065859 був складений за відсутності ОСОБА_1 , якого не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду відповідного питання та складення протоколу.

Так, 21.06.2024 за № 17771, головний державний виконавець Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції Бойко І. В. надіслала ОСОБА_1 виклик до Відділу ДВС на 11:00 годину 01.07.2024 року.

Вищевказаний виклик було вручено лише 27.07.2024 року відповідно до поштового трекінгу, тобто значно пізніше ніж визначена у виклику дата, тобто особа не була повідомлена належним чином про час й місце розгляду відповідного питання та складення протоколу.

При цьому, головним державним виконавцем акт нявки ОСОБА_1 складений не 01.07.2024 року (датою на яку останній викликався до відділу ДВС), а 30.08.2024 року. Крім цього, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 викликався на 30.08.2024 року для складання протоколу. Тож, відповідно, виклик особи, розгляд питання та складення протоколу не знайшли свого законного вирішення. За таких обставин протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом вини та складу адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

При ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме державний виконавець, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк, в протилежному випадку, суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись пунктом 1 частини першої статті 247, статтями 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський