Справа № 357/7407/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 892432 від 11.05.2024 року: 11.05.2024 року о 22 год. 32 хв. в м. Біла Церква, проспект Князя Володимира, 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Батура П.О. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначивши, що ОСОБА_1 не зміг прибути до суду через сімейні обставини.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, заяв та клопотань про відкладення розгляду даної справи до суду не надсилав, та беручи до уваги відсутність заперечень захисника проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Батура П.О. вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема серед іншого адвокат Батура П.О. вказав, що ОСОБА_1 того дня перебував в цілком тверезому стані та не мав жодних ознак сп`яніння. Захисник зазначив, що на відеозаписах чітко вбачається відсутність в ОСОБА_1 ознак сп`яніння та зауважив, що працівники поліції не встановлювали жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , натомість безпідставно пропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення з боку поліцейських. Крім цього захисник зауважив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Водночас адвокат Батура П.О. вказав, що ОСОБА_1 безпідставно було доставлено до не найближчого закладу охорони здоров`я, а наявні в матеріалах справи листи закладів охорони здоров`я не можуть підтверджувати факт неможливості проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичних закладах у м. Біла Церква, оскільки датовані ще 2023 роком. Адвокат Батура П.О. зазначив, що ОСОБА_1 жодним чином не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та заявляв клопотання про відібрання у нього біологічних зразків з метою проведення точного та об`єктивного дослідження, натомість такі клопотання були розцінені працівниками поліції як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду. При цьому захисник зауважив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження процедури огляду, однак лікар нарколог не розпочинав огляд, оскільки втрутились працівники поліції. Водночас захисник зауважив, що лікар нарколог підтвердив можливість відібрання біологічних зразків для проведення лабораторного дослідження, проте біологічні зразки слід буде доставити до іншого медичного закладу для проведення дослідження, після чого буде складено висновок, проте працівники поліції вказали ОСОБА_1 про неможливість проведення такого дослідження. Крім цього захисник вказав на недопустимість наявних у справі документів, оскільки такі були складені працівниками поліції вже після того, як було оформлено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Батури П.О., дослідивши клопотання адвоката Батури П.О. про закриття провадження у справі, а також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 892432 від 11.05.2024 року, , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2024, копію листа №03-05/2525 від 19.12.2023, копію листа №1648 від 14.12.2023, розписку ОСОБА_2 від 12.05.2024, рапорт від 11.05.2024, відеозаписи, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя встановив, що 11.05.2024 року о 22 год. 32 хв. в м. Біла Церква, проспект Князя Володимира, 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками поліції.

З відеозаписів вбачається, що поліцейські попросили ОСОБА_1 пред`явити документи, та фактично не встановлюючи наявність ознак сп`яніння запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З даного приводу суддя вказує, що з пункту 2 Порядку та пункту 2 розділу І Інструкції випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

При цьому суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, які об`єктивно встановлювались працівником поліції, однак суддя не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на стан сп`яніння. Про відсутність таких передумов свідчать, зокрема дані відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, які відображають, що поліцейські фактично не встановлювали наявність чи відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння в останнього, при цьому формально вказали на наявність таких та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема поліцейські не встановлювали наявність запаху алкоголю з порожнини рота у ОСОБА_1 та не здійснювали перевірку на тремтіння пальців рук. Відеозаписи вказують на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, чіткі та логічні відповіді ОСОБА_1 та повністю спростовують вказівки поліцейського про поведінку ОСОБА_1 , що не відповідає обстановці.

Тому суддя зазначає, що відеозаписи свідчать про відсутність об`єктивних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та формальність дій працівників поліції, що свідчить про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку.

Крім цього з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції висловив недовіру стосовно результатів спеціального технічного приладу та вказав згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, у зв`язку із чим працівники поліції доставили ОСОБА_1 до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», проте даний заклад не працював, тому ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я в смт. Володарка.

Перебуваючи в кабінеті лікаря нарколога, ОСОБА_1 погоджувався проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та зазначив про бажання здачі біологічного середовища під час проведення огляду, з метою отримання точного та об`єктивного результату. При цьому фактично працівники поліції перешкодили лікарю наркологу розпочати проведення огляду, розпочавши з ОСОБА_1 суперечку, в ході якої поліцейські зазначали на неможливість здачі біологічного середовища та проведення лабораторного дослідження, натомість вимагали аби ОСОБА_1 пройшов огляд з використанням газоаналізатора. Однак суддя зауважує, що фактично поліцейські перешкодили проведенню процедури огляду лікарем наркологом та втрутились в дану процедуру, що є неприпустимим.

Водночас відеозаписи відображають зазначення лікарем наркологом можливості здачі біологічного середовища та проведення лабораторного дослідження, проте в даному випадку зразки біологічного середовища необхідно буде доставляти до іншого закладу для проведення лабораторного дослідження та подальшого складання висновку щодо результату огляду з затримкою.

Проте працівники поліції наполягали на проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога за допомогою газоаналізатора, з чим не був згоден ОСОБА_1 та останній вказав, що бажає проходити огляд та здати біологічне середовище з метою проведення лабораторного дослідження, що було розцінено поліцейськими як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя зазначає, що згідно п.п.3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно п.п.7-8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції).

Водночас пункт 15 розділу ІІІ Інструкції визначає, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином суддя зазначає, що положення Інструкції містять суперечливі положення, оскільки пункт 7 розділу ІІІ Інструкції визначає обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, при цьому пункт 15 розділу ІІІ вказує, що діагноз встановлюється за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, що свідчить також про обов`язковість лабораторного дослідження у разі проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. При цьому безумовно положення інструкції передбачають можливість проведення лабораторного дослідження біологічного середовища.

Враховуючи викладене, суддя зазначає, що відеозаписи відображають чітку та ствердну згоду ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин неможливо констатувати беззаперечну та категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Згідно із ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суддя також враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання. Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п.4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, й ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, допустимих та достатніх доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь