ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/568/24 Справа № 711/6325/24 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 01 серпня 2024 року о 16 год. 08 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SUZUKI VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиць Волкова та Припортової в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та постановити нову постанову, якою призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що копію оскаржуваної постанови його представник отримав лише 09 жовтня 2024 року.

Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що суд взяв до ували лише показання ОСОБА_2 , а його показання залишив поза увагою.

Стверджує, що показання ОСОБА_2 з приводу того, що він опасався за своє життя та онука тому і покинув місце дорожньо-транспорної пригоди (далі - ПДР) є хибними.

Відзначає, що він залишився на місці та викликав працівників поліції, повідомив їм, що інший автомобіль скрився з місця ДТП.

Не спростовує, що має неприязні відносини до ОСОБА_2 , але, що саме він був за кермом другого автомобіля не знав, оскільки даний автомобіль має великий відсоток тонування скла. Вказує, що суд, при обранні виду адміністративного стягнення не врахував його особу, майновий стан та пом`якшуючі обставини, чим порушив ст. 33 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею в цілому було дотримано.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положення п. 10.1 ПДР визначають, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п.10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 704149 від 07 серпня 2024 року, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення. Серед іншого поліцейським встановлено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 10.4 ПДР.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються схемою ДТП, яка сталася 01 серпня 2024 року, відповідно до якої змальовано ділянку дороги, на якій було вчинене адміністративне правопорушення; розташування транспортних засобів.

Також суддя районного суду в обґрунтування висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчинені цього правопорушення послався на такі докази.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими, той рухався по вул. Володимира Великого, не доїжджаючи до перехрестя вул. Припортова, водій «SKODA» реєстраційний номер 3ST 6629 почав витісняти його з проїзної частини, після цього ОСОБА_1 опинився на центральній смузі руху, після цих дій останній почав повертати праворуч с середньої смуги та здійснив зіткнення з автомобілем водій «SKODA» реєстраційний номер 3ST 6629 , після чого водій вказаного транспортного засобу зник з місця події.

ОСОБА_2 , який є іншим учасником ДТП в судовому засіданні пояснив, що 01 серпня 2024 року він рухався на автомобілі і помітив, як автомобіль «SUZUKI VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , його переслідує. В його автомобілі знаходилася неповнолітня дитина, тому він намагався змінити маршрут свого руху, але даний автомобіль все одно його переслідував. Потім повертаючи на вул. Припортову його наздогнав цей автомобіль і здійснив з ним зіткнення. Він намагався уникнути зіткнення, але водій автомобіля Сузукі знову навмисно вдарив його автомобіль. Він не був впевнений у своїй безпеці і безпеці онука, тому поїхав далі, не зупинившись. Побачив, що водій вийшов з автомобіля і намагався йти до нього, він злякався, що його поб`ють, оскільки в автомобілі перебувало 3 або 4 людини. Поліцію не викликав, оскільки подумав, що водій автомобіля Сузукі не буде викликати поліцію, тому що він навмисно вдарив його автомобіль. Потім вже на автостоянці ввечері, цей інцидент продовжився і автомобіль, на якому він пересувався побили. А так як його сестра є власницею, вона і викликала поліцію. На місці ДТП він не хотів складати європротокол, оскільки він не розумів адекватності цих дій.

Окрім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції, на якому зафіксовано факт вчинення наїзду автомобіля «SUZUKI VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 на автомобіль «SKODA» реєстраційний номер НОМЕР_2 та поясненнями ОСОБА_2 , наданими ним в судовому засіданні.

Стаття 124 КУпАП визначає вичерпний перелік видів адміністративних стягнень, серед яких є позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами).

Таке стягнення передбачається за грубе чи систематичне порушення порядку користування правом.

У всіх випадках застосування цього стягнення йдеться про позбавлення спеціальних прав, що відрізняються від прав конституційних, які громадяни мають від народження або які виникають у результаті придбання дієздатності. Основна їх особливість полягає в тому, що вони персоніфіковані, тобто даються конкретній особі в дозвільному порядку.

Позбавлення прав, будучи стягненням, водночас виконує завдання припинення протиправної діяльності, у ньому вдало поєднуються каральний і припинювальний моменти. Попереджувальне завдання воно розв`язує не тільки шляхом виправлення і перевиховання правопорушника, а й шляхом позбавлення його можливості знову чинити аналогічні проступки.

Суддя, з посиланням на вказану норму, при призначенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, встановленому ст. 124 КУпАП, зазначив, що враховується характер вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд навів переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про доцільності накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців у межах санкції ст. 124 КУпАП.

Щодо характеру вчиненого правопорушення, то апеляційний суд зауважує, що порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3.б, 10.1, 10.4 ПДР, що призвело до спричинення пошкодження транспортних засобів, є грубим, свідомим порушенням цих правил, адже він навмисно перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, що причинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного виду стягнення є необхідним.

За таких обставин постанова судді є законною, скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук