Провадження № 3/592/3186/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 008885 від 04.09.2024 ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 04.09.2024 близько 09 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме: висловлював в бік останньої словесні образи, штовхався, погрожував, чинив психологічний тиск, ображав, кричав, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 , будучи належним повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 статті 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Частина 1 статті 173 - 2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі - Закон).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Судом встановлено наступні обставини.

З дослідженої у судовому засіданні електронної картки 102 з «Інформаційного порталу Національної поліції України» вбачається, що о 09 год. 39 хв. 04.09.2024 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що чоловік, військовий у стані а/с кидається битись, хапає за волосся.

У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.09.2024 ОСОБА_2 зазначила, що 04.09.2024 близько 09 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме ображав, кричав, погрожував, чинив психологічний тиск, кидався битися, штовхався в присутності дітей.

У письмових поясненнях від 04.09.2024 ОСОБА_2 зазначила, що до неї прийшов чоловік ОСОБА_1 , вона сиділа в бесідці, на руках у неї була дитина. ОСОБА_1 підійшов до неї та почав штовхатись, висловлювати в її бік словесні образи, ображав, кричав, погрожував, через те, що вона сказала йому, що дитина не його. Під час конфлікту була присутня ще одна дитина.

Інших доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Згідно статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Долучені до протоколу докази свідчать про те, що 04.09.2024 близько 09 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт з приводу походження дитини, під час якої не було встановлено наявної переваги кривдника ( ОСОБА_1 ) над жертвою ( ОСОБА_2 ), що спростовує факт вчинення домашнього насильства.

Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 1732 КУпАП, які б підпадали під ознаки дій психологічного характеру щодо ОСОБА_2 за обставин викладених у протоколі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП матеріали справи не містять, то вважаю за необхідне на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити відносно нього провадження в справі.

Керуючись частиною 1 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап