Провадження №3/751/3278/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

при секретарі Бобровник Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, -

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №263346 від 11.09.2024 вбачається, що 05.09.2024 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилився від виконання покладених на нього батьківських обов`язків згідно ст. 150 Сімейного кодексу України відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого місцезнаходження останньої було невідомо в період з 05.09.2024 до 07.09.2024. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про місце, день та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 184 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, зокрема: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, до суду, окрім самого протоколу, надані письмові пояснення ОСОБА_2 , заява та розписка ОСОБА_1 .

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується те, що місцезнаходження ОСОБА_2 було невідомо в період з 05.09.2024 до 07.09.2024.

Проте жодних відомостей на підтвердження того, що які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до зникнення дитини, матеріали справи не містять.

При цьому з вказаних доказів вбачається, що дитини самостійно поїхала до міста Києва, не повідомивши про це батька. Водночас після зникнення дитини ОСОБА_1 звернувся до поліції для її пошуку.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй у вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець протии України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшарпротии Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Отже, ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 , передбачених диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведено.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 1 ст. 184, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: А.О. Діденко