ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6500/24 Головуючий І інстанції Рибальченко Л.М.
Провадження № 33/818/1017/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Костенко Ю.С.

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Матюшко Л.І.

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 10 березня 2024 року о 07 годині 30 хвилин в м. Харків на перехресті вул.Клочківської та вул.Новгородської водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO , д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора на регульованому перехресті, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить призначити у справі судову комплексну автотехнічну експертизу, постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що водій автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 рухався у бік перехрестя з перевищенням дозволеної у місті швидкості руху та не вжив заходів щодо уникнення ДТП та в його діях містяться порушення вимог п.12.3, 12.4 ПД

Вказує, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у призначенні судової автотехнічної експертизи та не була надана оцінка діям іншого водія.

Мотиви суду

Потерпілий до початку судового розгляду подав заперечення на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення потерпілого та його представника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить призначити судову комплексну автотехнічну експертизу та на розгляд експертів поставити низку питань. Дослідивши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди і на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями, у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП, тобто за наслідками поданої апеляційної скарги належить вирішити суто правові питання про винуватість або невинуватість особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Питання, що ставляться апелянтом експерту в заявленому клопотанні взагалі охоплюються апеляційними доводами щодо незгоди з судовим рішенням та межують з вирішенням правових питань щодо винуватості осіб, які належить вирішувати тільки суду. Ті порушення ПДР, які інкримінуються ОСОБА_1 , носять суто загальний характер (не технічний), тому перевірка висновку суду щодо їх наявності (відсутності) охоплюються загальними правовими знаннями та судовими дискреційними повноваженнями.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 10 березня 2024 року о 07 годині 30 хвилин в м. Харків на перехресті вул.Клочківської та вул.Новгородської водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO , д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора на регульованому перехресті, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Вимогами п. 8.7 ПДР передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно ж до п 8.7.3 е) ПДР рух на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали заборонено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Незважаючи на не визнання своєї вини в апеляційній скарзі, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,повністю підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема:

- схемою місця ДТП від 10.03.2024 року, підписаною обома учасниками, зауважень та заперечень на яку ані ОСОБА_1 ані ОСОБА_2 не надано;

- фотознімками до схеми місця ДТП від 10.03.2024 року з фіксацією розташування автомобілів після ДТП;

- відеозаписом з місця події долученого Департаментом патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, а також наданий захисником ОСОБА_1 - адвокатом Матюшко Л.І., з якого убачається, що по вул. Клочківській рухається автомобіль TOYOTA CAMRY, на його шляху слідування пішоходам горить червоне світло та він починає перетинати перехрестя, проте на перехрестя виїхав автомобіль CHEVROLET AVEO та відбувається зіткнення

- відеозаписом з місця події, долученого представником потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 до матеріалів справи (флешносій), наданий на адвокатський запит АЗС «ОККО», з якого убачається, що на перехресті стоять два автомобіля, у тому числі CHEVROLET AVEO. По ходу руху автомобілів горить червоний сигнал світлофора, згодом автомобілі починають рух, на червоний сигнал світлофора. На перехресті відбувається зіткнення CHEVROLET AVEO та TOYOTA CAMRY і тільки після цього по ходу руху автомобіля CHEVROLET AVEO відбувається перемикання сигналу світлофора на зелений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою провину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди заперечує. Причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху потерпілим, саме який, на його думку, перевищив допустиму швидкість руху.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.279,280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, який по суті є обвинуваченням.

Отже, у справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.

Таким чином, посилання апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку щодо невиконання водієм автомобілю CHEVROLET AVEO , д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимог пункту 8.7.3 (е) ПДР України.

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та з урахуванням письмових пояснень потерпілого та відомостей відеозаписів з камер спостереження на місці події, що саме ОСОБА_1 не дотримався правил дорожнього руху. Оскільки своїми односторонніми діями міг попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень, та в його діях вбачаються ознаки порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, водій ОСОБА_1 не дотримався елементарних правил безпеки дорожнього руху, а саме здійснив рух на червоний сигнал, у тому числі миготливийв результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем потерпілого, безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП, як штраф, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване. З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик