Справа № 517/1182/24
Провадження № 3/517/925/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Гуркушем О.О.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що 20 липня 2024 року о 13 год 45 хв. по вул. Одеська в с-щі Захарівка Одеської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Suzuki», державний номерний знак відсутній, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою спеціального технічного пристрою «Alcotest 6820», який показав 0,21 ‰, під відеофіксацію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

У судові засідання, призначені на 29 серпня 2024 року, 02 жовтня 2024 року та 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про дати, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином (а.с. 17-19, 24, 26, 27-29).

Крім того, інформація щодо дат, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному вебсайті Фрунзівського районного суду Одеської області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 про дати, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, ураховуючи закінчення строку розгляду справи, визначеного ч. 1 ст. 277 КУпАП, те що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про дати, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, а також ураховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123934 від 20 липня 2024 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце, обставини скоєного ним правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень щодо його змісту. Також згідно пояснень наданих ОСОБА_1 в протоколі, останній власноруч зазначив, що вживав пиво, 4 л вина (а.с. 1); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 липня 2024 року, згідно яких 20 липня 2024 року біля 13 год 45 хв. в с-щі Захарівка Одеської області, він керував мопедом «Suzuki». Під час руху його зупинили працівники поліції та запропонували пройти тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння. Із його згоди було проведене тестування, результат становив 0,21‰. Результати даного тесту підтвердили той факт, що він не мав права керувати транспортним засобом, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2); копією постанови від 20 липня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.ч. 1,5,6 ст. 121 КУпАП, ч.ч. 1,2 ст. 126 КУпАП за те, що він 20 липня 2024 року по вул. Одеська в с-щі Захарівка Одеської області, керував мопедом «Suzuki», який був не зареєстрований протягом 10 днів з моменту придбання у встановленому законом порядку, в незастебнутому мотошоломі, не маючи права керування транспортним засобом, поліса обов`язкового страхування транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ПДР (а.с. 4), квитанцією аналізаторів парів спирту «Alcotest 6820» від 20 липня 2024 року, згідно якого станом на 20 липня 2024 року у крові ОСОБА_1 виявлено 0,21 ‰ алкоголю. Результат тесту підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень (а.с. 6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан вживання алкоголю був проведений спеціальним технічним пристроєм «Alcotest 6820», результат огляду позитивний 0,21 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 був згодний (а.с. 7); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 20 липня 2024 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та те, що огляд останнього проводився за допомогою спеціального технічного пристрою «Alcotest 6820». Результат тестування становив 0,21 ‰. Вказане направлення підписане ОСОБА_1 без будь-яких зауважень або доповнень щодо його змісту (а.с. 8); з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R 4.7 gb вбачається, що ОСОБА_1 під час керування мопедом, був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки слугувало те, що водій керував мопедом, який був незареєстрований у встановленому законом порядку. При спілкуванні з ОСОБА_1 , працівник поліції запідозрив останнього у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та запитав його чи не вживав він алкогольних напоїв. На вказане ОСОБА_1 відповів, що цього дня він вживав безалкогольне пиво, а напередодні вжив близько 4 л вина, а також пиво. У подальшому, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинку транспортного засобу чи пройти медичній огляд у лікарні. На вказане водій погодився, проте згодом поцікавився, а що йому буде у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та як краще вчинити в такому випадку. Надалі водій запитав у поліцейських, який буде приблизно штраф у разі перебування його в стані алкогольного сп`яніння та складання протоколу за ст. 130 КУпАП, і які строки розгляду справи у суді. На зазначене поліцейські повідомили йому, що сума штрафу буде 17000 гривень, а розглядатись справа може близько року. Після цього, водій зазначив, що це йому підходить та за вказаний час він зможе заробити на штраф. Після даної розмови з поліцейськими, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та продув спеціальний технічний пристрій «Alcotest 6820», який показав позитивну пробу, а саме 0,21 ‰. Будь-яких зауважень водій ОСОБА_1 щодо результатів огляду не висловлював. При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 9).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування огляду водія на стан алкогольного сп`яніння достатньо зафіксувати такий огляд за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До матеріалів справи працівниками поліції був доданий відеозапис з персонального нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, що свідчить про дотримання поліцейськими встановленого ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції за допомогою спеціального технічного пристрою «Аlcotest 6820».

Наявне в матеріалах справи свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1766 083 23 газоаналізатора «Alcotest 6820» серійний номер ARSC-0113, чинне до 07 листопада 2024 року. Тобто, огляд ОСОБА_1 був проведений працівниками поліції 20 липня 2024 року за допомогою спеціального технічного пристрою, який відповідає вимогам закону.

Як вбачається з досліджених вище доказів (квитанції аналізаторів парів спирту «Alcotest 6820» від 20 липня 2024 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено відносно порушника та відеозапису) в результаті огляду ОСОБА_1 (на місці зупинки транспортного засобу) на стан вживання алкоголю за допомогою пристрою «Alcotest 6820», у його крові було виявлено 0,21 проміле алкоголю.

Вказаний результат у розмірі 0,21 проміле перевищує гранично допустиму норму визначену в п.7 розділу ІІ Інструкції та вказує на перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дати, час та місце розгляду справи в судові засідання тричі не з`явився та жодних доказів на спростування результатe тестування до суду не надав. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв (вина та пива).

За таких обставин, з урахуванням викладеного вище, суд при прийнятті рішення керується виключно доказами, що додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отож, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

З довідки начальника ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В.О. № 67.2/4296 від 13 серпня 2024 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримував та протягом року останній до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с. 12).

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.

Водночас суд ураховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23), згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04 вересня 2023 року та ураховуючи обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33-35, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 34000 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: