Справа № 455/881/24
Провадження № 3/455/658/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого електриком у ПП «Чумак» (згідно даних протоколу),

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

09.04.2024 о 22.20год у с.Грушатичі, по вул.Центральній, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110247», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бідак О.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, а також письмові пояснення та клопотання в яких просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи наступним. Зокрема вказує, що ОСОБА_1 свою провину не визнає, правопорушення не вчиняв, відповідно, просять закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 дійсно 09.04.2024р. керував автомобілем марки ЗАЗ 110247 д.н.з. НОМЕР_1 . Його зупинили працівники поліції, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера, хоча жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було і про такі працівники поліції йому не повідомили, як і не відобразили це в протоколі. Він погодився пройти тест на місці, оскільки не вживав алкоголь. Тест показав 0.24 проміле, з чим він не погодився, заявивши, що алкоголю, який міг би мати наслідком перевищення граничної концентрації в крові, не вживав, працівниками поліції не було (окрім права на оскарження протоколу) роз`яснено йому прав та не запропоновано їхати медичний заклад для проходження медогляду. Крім того, пристрій Драгер, на якому проводили його огляд на стан сп`яніння, дані щодо повірки якого відсутні, має встановлену заводом виробником похибку у 0.04 проміле, а тому, враховуючи таку похибку та покази приладу Драгер 0,24 проміле, при його огляді не досягнуто гранично допустимого вмісту алкоголю в крові при його огляді. При цьому наголошуємо, що поряд з іншими, наведеними нижче підставами до закриття справи про адміністративне правопорушення, основною підставою до закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення є наявність результату тесту (0,24 проміле) межах законодавчо встановленого допустимого рівня алкоголю в організмі водія, що не тягне за собою наслідок притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка:+/-0.04 проміле у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле, підтверджується Інструкцією приладу Дрвагер 6820. При цьому, Інструкція приладу Драгер 6820, для приладу «Drager Аlcotest 6820, відноситься до відкритих джерел інформації. Разом з цим зазначимо, що з принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції №1452/735), а в видихаючих парах етанолу в повітрі. В даному випадку слід взяти до уваги Конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року ратифіковану 25.04.1974 року. Згідно національного законодавства даний нормативний акт є невід`ємною частиною законодавства країни, яка ратифікувала таку Конвенцію (міжнародний договір). При цьому норми міжнародного договору є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України. Відповідно до п. 6 ст. 8 Конвенції в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Відповідно до тесту, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0.24%, що не перевищує допустиму норму алкоголю на літр повітря, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції. Отже, виходячи з наведеного, навіть, якщо припустити, що в крові ОСОБА_1 з допомогою приладу Drager Alcotest 6820 було виявлено алкоголь 0,24 проміле, то такий рівень (0,24 - 0,04 = 0,2; 0,24 0,05 = 0,19) знаходиться на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, тобто в організмі ОСОБА_1 можливий алкоголь на рівні 0.2 або 0,19 проміле, що є в межах законодавчо встановленого допустимого рівня алкоголю в організмі водія та не тягне за собою наслідок притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а результати вказаного огляду критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 під час проведення огляду заперечував те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Як вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису, працівники поліції в безальтернативній формі після огляду ОСОБА_1 з використанням приладу Драгер одразу повідомили останнього, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому жодним чином не роз`яснили прав ОСОБА_1 згідно ст.266 КУпАП про можливість проходження повторного огляду в медичному закладі для усунення будь-яких сумнівів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Не зафіксовано на відеозаписі і роз`яснень працівників поліції, що в разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Більше того, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, яке б могло категорично свідчити про відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та роз`яснення працівниками законодавчо встановленої процедури здійснення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Підтвердженням наведеного є і відсутність в матеріалах відеофіксації даних не тільки про вручення Направлення, але і будь-яких даних про його складання та/чи наявність взагалі. Крім того, підтвердженням невидачі поліцейським направлення є відсутність будьякого підпису ОСОБА_1 про вручення (чи бодай-би оголошення) Направлення. Жодні матеріали справи не містять доказів оголошення чи вручення ОСОБА_1 направлення. З представленого поліцією відео не вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього, ОСОБА_1 заперечував те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Більше цього, з матеріалів відеозапису чітко вбачається незгода ОСОБА_1 , після оголошення результатів тесту, з такими (результатами). Проте, незважаючи на наведене, працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права та наслідки відмови в проходженні тесту та не запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування в закладі охорони здоров`я, відповідне направлення не виписувалось та не видавалось. До Протоколу не долучено та Протокол не містить доказів фіксації правопорушення. У Протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додаються: відео диск, рапорт, матеріали справи. Проте у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про долучення технічного засобу, яким зафіксовано правопорушення. Зокрема, у протоколі в графі «До протоколу додаються:» не зазначено роздруківки (чеку) з алкотестера Драгер 6820. Крім того, не вказано у протоколі і відомостей про долучення технічного запису, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація. Зазначення у протоколі, що до нього додається диск не є доказом долучення матеріалів відеофіксації, оскільки, і про йтиметься нижче, сам диск не є та не може бути доказом відеофіксації, він лише може бути носієм такого доказу. Зазначення в Протоколі про долучення до нього матеріалів справи не є підтвердженням долучення будь-якого доказу, оскільки матеріали справи додаються до протоколу в силу вимог КУпАП, але в протоколі повинно бути зазначено які саме матеріали додаються до нього. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлом, проте у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Незазначення таких даних не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо ОСОБА_1 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Не вказано у протоколі і жодних ознак, в тому числі передбачених п.3 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознак алкогольного сп`яніння не видно і з матеріалів відеозапису. Підписання ОСОБА_1 акту огляду із зазначеними в ньому ознаками алкогольного сп`яніння не може вважатись визнанням ОСОБА_1 таких, оскільки акт огляду складався вже після завершення тесту, ОСОБА_1 було зазначено на необхідність підписання акту огляду з метою, що він є ознайомлений з таким, та не роз`яснено прав заперечувати проти даних такого. Крім того, перед початком огляду працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим порушено право на захист. Крім того, Протокол не містить доводів ідентифікації відео диску. Оскільки кожен диск містить унікальний, властивий саме йому номер, який зазвичай вказується на внутрішній частині кругу. Тому визначити який саме диск додано до протоколу, і чи цей диск, який міститься при відзиві, чи який інший, неможливо. У Протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 667698 від 09.04.2024р. зазначено, що подія трапилась 09 квітня 2024 р. о 22 год. 20 хв., однак із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що фактична зупинка автомобіля ОСОБА_1 була здійснена о 22 год. 25 хв. 5.8. Протокол не надісланий до суду у передбачений законодавством спосіб. Відповідно до ч.1 ст.257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення. В супровідному листі до суду від 10.04.2024 3610/59/03-2024 (вх.№3062/24) не вказано про надіслання до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №667698 від 09.04.2024. Відтак, незважаючи на наявність в матеріалах справи Протоколу, такий не може бути взятий судом до уваги, оскільки не надісланий до суду у визначений законом процесуальний спосіб. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №667698 від 09.04.2024 зазначено, що огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер», проте, не вказано ні модель, ні серійний номер приладу. Крім цього, у роздруківці (чеку) Драгера взагалі не містить запис, додатком до якого протоколу така є. Крім цього, працівниками поліції 09.04.2024р. не роз`яснено, окрім права на оскарження протоколу) прав ОСОБА_1 , в тому числі вимагати свідоцтво про повірку технічного засобу Драгер 6820. Так, пунктами першим та третім розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Відтак, алкотестер Драгер 6820 повинен мати свідоцтво про повірку. Оскільки ми заперечуємо дані показників використаного алкотестера, в тому числі в частині наявності у ОСОБА_1 алкоголю в крові на рівні 0,24 проміле, беручи до уваги, що матеріали справи не містять даних (серійного номеру тощо) щодо того який саме алкотестер був застосований в нашому випадку, а органами поліції не надано свідоцтво про повірку саме алкотестера, за допомогою якого було проведено освідування ОСОБА_1 , то, відповідно, дані освідування не є допустимими доказами у справі та не можуть бути покладені в основу притягнення до відповідальності ОСОБА_1 . При цьому зазначимо, що усунути таке порушення не являється можливим з підстав незазначення поліцією ні в протоколі, ні в рапорті, ні в будь-яких інших доказах даних (серійного номеру) щодо того за допомогою якого саме алкотестера Драгер 6820 проведено освідування. Враховуючи викладені доводи просимо суд вважати вказані роздруківки тестування на алкоголь (чеки Драгера), неналежними та недопустимими доказами та не брати їх до уваги під час винесення постанови. Крім того, з відеозапису події вбачається, що на такому зафіксовано неодноразове продування ОСОБА_1 у один мундштук, що вважається недопустимим. Враховуючи вищевикладене, вважаємо результати огляду в межах допустимої похибки, що не створює складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, огляд вважаємо недійсним, вину обґрунтовано недостатніми доказами, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства. Тому просить Суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням вимог ст.268 КУпАП, у відповідності до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути дану справу за відсутності в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, підтверджується такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №667698 від 09.04.2024; рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Комарницького М. від 10.04.2024; показниками алкотестера «Drager 6820» за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння (тест №497, результат тесту 0,24 проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ІНА №1868936 від 09.04.2024; оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

У відповідності до вимог ст.ст.251,252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Щодо доводів сторони захисту про те, що результат приладу «Драгер» 0,24 проміле знаходиться в межах допустимої похибки, яка становить +- 0,04 проміле, у зв`язку із чим такий показник є меншим аніж 0,2 проміле, то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

У даному випадку результат тесту має цифровий показник 0,24 проміле, що згідно вказаної Інструкції є встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних даних, які б вказували на те, що прилад «Drager Alcotest 6820» міг допустити похибку стороною захисту не наведено, виявлений на місці зупинки транспортного засобу позитивний результат на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 не спростовано.

Окрім того, суд звертає увагу, що водій погодився з результатом огляду, що підтверджується його особистим підписом на роздруківці (чеку) показників алкотестера «Drager 6820» за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, зокрема, «результати огляду на стан сп`яніння 0,24 проміле (позитивний)», «з результатами згоден ОСОБА_1 » та міститься підпис останнього.

Крім того, із оглянутого відеозапису вбачається, що водій в ході спілкування з працівниками поліції визнав факт вживання ним алкогольних напоїв, хоча і у незначній кількості.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був згідним з результатами огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» у зв`язку з чим такий огляд є недійсним, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Також, суд звертає увагу на те, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі, а зі змісту поведінки водія повинно вбачатись, що він дійсно вважає, що такий результат огляду не відповідає дійсності.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи та оглянутого в судовому засіданні відеозапису, водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився. За результатами такого огляду приладом «Драгер» було видано результат 0,24 проміле. При цьому, водій в ході спілкування з працівниками поліції визнав факт вживання ним алкогольних напоїв, хоча і у незначній кількості, не наполягав на необхідності проведення повторного огляду, щоб спростувати вказаний результат.

Також, суддею враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не надав. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень та пояснень.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Посилання на те, що відеозаписи додані до протоколу про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами, суд відхиляє, оскільки відеозапис є належним доказом у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, так як містить фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановив наявність адміністративного правопорушення.

Інші доводи сторони захисту, суд також відхиляє як такі, що в сукупності з наявними у матеріалах справи доказами, не спростовують обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та оцінюючи їх в сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, також беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК Львів/Старосамбірська тг/21081100, ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0013909, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, ЄДРПОУ отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя А.В.Кушнір