Справа № 282/693/24
Провадження № 3/282/366/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, 24.11.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП,

за ч.1 ст.130; ч.2 ст.130; ч.5 ст.126; ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2024 року о 02 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 по вул.Бердичівській в с.Новий Любар Житомирського району, керував електроскутером марки FADA, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

25 травня 2024 року о 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, по вул.Івана Мазепи в с.Старий Любар Житомирського району,керував автомобілем марки ВАЗ-210994-20 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810», результат 0,32 проміле, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

25 травня 2024 року о 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул.Івана Мазепи в с.Старий Любар Житомирського району, керував автомобілем марки ВАЗ-210994-20 державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не користувався засобами пасивної безпеки, чим порушив п.п.2.2 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

25 травня 2024 року о 19 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул.Івана Мазепи в с.Старий Любар Житомирського району, повторно протягом року керував автомобілем марки ВАЗ-210994-20 державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, чим порушив п.п.2.1а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень не визнав. Що стосується обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.04.2024, вказав, що електроскутер марки FADA не є транспортним засобом, а тому він не є суб`єктом адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Щодо протоколів про адміністративні правопорушення від 25.05.2024 вказав, що вони складені з порушенням процедури, а тому просив закрити провадження у справі.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Крижанівський О.А. в судовому засіданні наголосив на тому, що електроскутер марки FADA не є транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 не є суб`єктом адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі в цій частині підлягає закриттю. Разом з тим він зазначив, що у всіх випадках складання працівниками поліції протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, не дотримано процедури, оскільки не запрошено працівника ювенальної юстиції або батьків. Крім того, він вважав, що справа в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи та дослідивши відеозаписи з місця подій, що долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступного.

За приписами ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.130; ч.2 ст.130; ч.5 ст.126; ч.5 ст.121 КУпАП, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №400152 від 16.04.2024; рапортами поліцейських СРПП ВП №1 Житомирського РУП - П.Котюжинського та Р.Ткачука;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №661535 від 25.05.2024;постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ААД №661536 від 25.05.2024; постановою Любарського районного суду №282/1405/23 від 24.11.2024; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містяться на диску та приєднані до матеріалів справи;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №661537 від 25.05.2024; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з приладу DRAGER Alcotest 6810 №851 від 25.05.2024 року, згідно яких за результатами огляду ОСОБА_1 встановлено факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння; постановою Любарського районного суду Житомирської області №282/1403/23 від 24.11.2023; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містяться на диску та приєднані до матеріалів справи;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №661536 від 25.05.2024.

Суд визнає зазначені докази допустимим, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 керував електроскутером, який не є механічним транспортним засобом, а тому він, як водій вказаного транспортного засобу, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді адміністративних справ, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №13-06.

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах першій-четвертій ст.130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до положень ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Учасник дорожнього руху, це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У Правилах дорожнього руху відсутнє визначення «електроскутер», разом з тим, аналізуючи визначення «транспортний засіб», можна дійти висновку, що «електроскутер» відповідає поняттю транспортний засіб, оскільки призначений для перевезення осіб, зокрема самого водія чи його вантажу та є повноправним учасником дорожнього руху, а ОСОБА_1 використовував його саме з цією метою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував «електроскутер», як транспортний засіб, останній, повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електроскутер, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.

У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст.1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» визначено поняття низькошвидкісного легкого електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Як вбачається із долучених захисником технічних параметрів електроскутера «FADA», потужність мотору останнього складає 500 Вт та містить два колеса, максимальна швидкість вказаного електроскутера складає до 45 км/год., а максимальне навантаження дорівнює 125 кг.

Тобто, вказаний електроскутер відповідно до вищезазначеного Закону України є низькошвидкісним легким електричним транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв всіх транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засів.

За викладеного, слід зробити висновок про те, що електроскутер є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом і в ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до п.2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п.3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, які і були виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 16.04.2024, а тому були підставою для проведення його огляду.

При цьому, як вбачається з дослідженого судом відеозапису з місця події, ОСОБА_1 від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, при цьому, він не заперечував факту керування ним електроскутером та в телефонній розмові ( як зазначив в судовому засіданні сам ОСОБА_1 , що розмовляв зі своєю тіткою) він вказав, що перебуває в стані сп`яніння.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції було допущено порушення порядку складання протоколів про адміністративне правопорушення, зокрема щодо їх складання за відсутності працівника ювенальної превенції або батьків, суд не приймає до уваги, оскільки станом на час складення протоколів про адміністративні правопорушення (16.04.2024 та 25.05.2024), які є предметом розгляду, ОСОБА_1 виповнилося повних 16 років, тобто він є суб`єктом правопорушення, а відповідно до абзацу 2 п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 , у разі вчинення неповнолітньою особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, 130, 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається стосовно цієї особи.

За вказаних обставин, працівники поліції мали право скласти відповідні протоколи про адміністративні правопорушення за відсутності осіб, на яких вказує захисник.

Що стосується клопотання захисника про закриття провадження у справі у в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ч.5 ст.126 КУпАП у зв`язку із закінченням стоків притягнення до адмінвідповідальності, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №661535 від 25.05.2024 та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №661536 від 25.05.2024, правопорушення передбачені ч.5 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП вчиненні ОСОБА_1 у неповнолітньому віці 25.05.2024.

Відповідно до ст.221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Частиною 2 ст.38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно зі ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, не вбачається, оскільки згідно постанови Любарського районного суду від 24.11.2023 року до ОСОБА_1 було застосовано заходи впливу, як до неповнолітнього у вигляді попередження, однак, висновків для себе він не зробив та вчинив нові адміністративні правопорушення, а тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень та їх суспільну небезпеку, особу правопорушника.

З огляду на наведене,суд дійшов до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що автомобіль на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Суд не застосовує щодо ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 10, 13, 38, 40-1, 121 ч.5, 126 ч.5, 130 ч.1, 130 ч.2, 221, 245, 251, 266, 277, 280, 282, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч.5 ст.126; ч.2 ст.130; ч.5 ст.121; ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, які стягнути на р/рахунок №UA0006001, одержувач ГУК у Житомирській області/Житомирська область, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), , код доходу 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу у розмірі 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови проголошено о 12 год. 50 хв. 30.07.2024 року.

Суддя: Вальчук В. В.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.