КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3838/2024
Головуючий в суді І інстанції Мєлєшак О.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 жовтня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Змаженка Олександра Дмитровича, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а, ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9а ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 31 березня 2024 року о 16 годині 20 хвилин керував транспортним засобом Husqvarna TE630 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. О.Теліги в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , поданій 05 липня 2024 року засобами поштового зв`язку, указано на те, що адміністративне стягнення, якому було його піддано, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Вказував, що не вживав ані наркотичних, ані седативних препаратів 31 березня 2024 року, крім того, фактично він був направлений працівниками поліції на наркологічний огляд не в зв`язку з тим, що 31 березня 2024 року мав ознаки наркологічного сп`яніння, а після того, як в процесі спілкування з працівниками поліції розповів про вживання раніше різних засобів та певні психіатричні проблеми, і що раніше йому були призначені відповідні препарати, але це було в лютому 2024 року і вживалися вони приблизно до середини березня 2024 року.

Вказував, що в порушення ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно нього з порушенням строку 24 годин, а саме лише 16 квітня 2024 року, в той час як правопорушення вчинене ним 31 березня 2024 року, а факт нібито його перебування в стані наркотичного сп`яніння встановлено ще 02 квітня 2024 року. Таким чином, вважав протокол про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом в справі.

Оскільки в момент керування транспортним засобом 31 березня 2024 року він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням, не може бути доказом його вини в справі про адміністративне правопорушення.

Більше того, відповідно до результатів лабораторних досліджень, які були проведені медичною лабораторією «МедЛаб» 01 квітня 2024 року, тобто в період дослідження біологічного матеріалу КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», тест на виявлення наркотичних речовин показав негативні результати по всім позиціям. Водночас, враховуючи строки виведення наркотичних речовин з організму, такої розбіжності, у випадку дійсного його перебування та керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння 31 березня 2024 року, просто не могло бути.

Наводив зміст ст. 266 КУпАП, вказував, що відсторонення його від керування транспортним засобом працівниками поліції не проводилося, що свідчить про штучне створення адміністративного правопорушення та не перебування його в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, оскільки в іншому випадку він міг би становити загрозу для оточуючих, їх життю та здоров`ю, що не могло б залишитися поза увагою працівників патрульної поліції.

Посилався на судову практику ЄСПЛ, рішення Конституційного Суду України від 26 лютого 2019 року в справі № 1-р/2019, п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МО України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, вказував, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені п. 4 розділу І зазначеної вище Інструкції, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його як водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому ним зявлялося відповідне клопотання про витребування доказів у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», але судом першої інстанції йому було безпідставно відмовлено, незважаючи на те, що він не міг самостійно отримати докази, які є необхідними для правильного вирішення справи по суті.

Наводив зміст ч. 2 ст. 19, ст. 8, 55, 129, 62 Конституції України, ст. 251, 280, 249 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судову практику ЄСПЛ, вказував, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Зазначив, що його захисника в суді першої інстанції взагалі не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи, чим порушено законне право ОСОБА_1 на отримання правничої допомоги та захист законних прав та інтересів в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Змаженка О.Д., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 864871 від 06 квітня 2024 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

- відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського;

- висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 02 квітня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого, ОСОБА_1 був направлений на огляд 31 березня 2024 року о 16:20, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння: канабіноїди (марихуана), та під впливом лікарських седативних препаратів (барбітурати).

Докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою, у суду першої інстанції не було підстав вважати їх неналежними або недопустимими.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Крім того, на запит Київського апеляційного суду, за клопотанням ОСОБА_1 , КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» направило копію акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 001658 від 02 квітня 2024 року, копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24 лютого 2024 року, копію витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; копію декларації про відповідність медичних виробів № 11 версія 1 (діє до 11 січня 2027 року). Повідомлено, що лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини проведено у клініко-діагностичній лабораторії КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» методом імунохроматографічного аналізу із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro «Швидкі тести Boson Biotech для діагностики in vitro».

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864871 від 06 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 31 березня 2024 року о 16 годині 20 хвилин керував транспортним засобом Husqvarna TE630 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. О.Теліги в стані наркотичного сп`яніння.

Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що 31 березня 2024 року ОСОБА_1 як особа, у якої працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, за його згодою був доставлений поліцейськими до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», де пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та відеозапису з камери працівника поліції, 31 березня 2024 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у останнього були виявлені ознаками наркотичного сп`яніння та в подальшому ОСОБА_1 з його згоди був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 о 16:46 було вручено повідомлення про явку до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

06 квітня 2024 року ОСОБА_1 з`явився до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, який підписав.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 був направлений працівниками поліції на наркологічний огляд не в зв`язку з тим, що 31 березня 2024 року мав ознаки наркологічного сп`яніння, а після того, як в процесі спілкування з працівниками поліції розповів про вживання раніше різних засобів та певні психіатричні проблеми, і що раніше йому були призначені відповідні препарати, але це було в лютому 2024 року і вживалися вони приблизно до середини березня 2024 року, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що о 16:22 відеозапису працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук.

Крім того, о 16:23 ОСОБА_1 сам повідомляє працівників поліції, що «покурює, щоб заспокоюватися, бо з психікою проблеми», «якщо чесно, вчора вживав травку», та о 17:05 повідомляє лікарю КНП КМНКЛ «Соціотерапія», що вчора вживав наркотичні засоби, а саме курив марихуану. Після пропозиції працівника поліції пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погоджується, але зауважує, що «по-любому щось знайдеться».

Згідно п. 16, 17, 20, 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Дотримання наведених вимог під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Результати медичного огляду, проведеного 31 березня 2024 року в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_1 не спростовані.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідно до результатів лабораторних досліджень, які були проведені медичною лабораторією «МедЛаб» 01 квітня 2024 року, тест на виявлення наркотичних речовин показав негативні результати по всім позиціям.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 січня 2022 року № 12 «Про організацію проведення у місті Києві оглядів водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння» Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Лабораторія «МедЛаб» не наділена таким правом проводити огляд водіїв на стан сп`яніння та не уповноважена перевіряти належність заявнику наданого ним біоматеріалу у вигляді сечі, збирання якої не проводиться лабораторією, а доставляється заявником в ємності для сечі самостійно. Крім того, за відсутності поліцейського не забезпечено достовірність походження біоматеріалу (сечі) саме від ОСОБА_1 , а не будь-якої іншої особи, і що згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, таким чином, результати дослідження, які виконані не у встановленому порядку лікарем та у закладі охорони здоров`я, який не має право проводити огляд водіїв на стан сп`яніння, не може вважатися дійсним, а тому до уваги судом не береться.

Також суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 звернувся до лабораторії 01 квітня 2024 року на наступний день, отже, за спливом часу не забезпечено достовірності результатів дослідження.

Відсутність даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом само по собі не спростовує вину у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 864871 наявна відмітка про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені п. 4 розділу І зазначеної вище Інструкції, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його як водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Апеляційний суд звертає увагу, що розділ Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, не передбачає долучення до протоколу про адміністративне правопорушення примірника направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, на запит Київського апеляційного суду з КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» було надано копію даного направлення (а. с. 58 зворот).

Доводи апеляційної скарги, що захисника ОСОБА_1 в суді першої інстанції взагалі не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи, чим порушено законне право ОСОБА_1 на отримання правничої допомоги та захист законних прав та інтересів в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, з огляду на те, що відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому КУпАП не містить положення обов`язкового розгляду справи про адміністративне правопорушення з участю захисника.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи для виклику захисника в наступне судове засідання, однак на свій розсуд даною можливістю не скористався.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а, ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.