ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1803/24 Головуючий суддя І інстанції Чижиченко Д.В.
Апеляційне провадження № 33/818/1264/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Коновала А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Коновала А.М. на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 850 гривень 00 копійок.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 23.03.2024 року о 20 год. 20 хв. м. Харків, по пров. Новорубанівському, 2 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості під час руху, та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснивна наїзд на перешкоду (паркан). При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Коновал А.М. просить постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.05.2024 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності подіях та складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що висновки суду, що встановлені оскаржуваним судовим рішенням, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 23.03.2024 року о 20 год. 20 хв. м. Харків, по пров. Новорубанівському, 2, не керував транспортним засобом.

Крім того, апелянт зазначає, що судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не повідомлений про місце, дату та час судового розгляду. Зазначає, що у працівників поліції були відсутні підстави для складання адміністративного матеріалу за ст.124 КУпАП, оскільки у них були відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Захисник також зазначає, що остаточне судове рішення у цій справі буде доказом у справі №639/1879/24, в якій ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, фактичні обставини якої пов`язані із обставинами цієї справи. При цьому, апелянт вказує, що в іншій справі також відсутні докази щодо керування ним своїм транспортним засобом.

Крім того, захисник ОСОБА_2 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.05.2024 року, посилаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови у цій справі сторона захисту дізналася під час розгляду судової справи №639/1879/24, а тому він та ОСОБА_1 не мали можливості подати апеляційну скаргу на це судове рішення у строк, передбачений чинним законодавством.

Дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), а також відсутність відомостей про повідомлення сторони захисту у цій справі, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а тому належить відкрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника Коновала А.М. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з відомостей матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 12.1.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №642591, ОСОБА_1 23.03.2024 року о 20 год. 20 хв., керуючи автомобілем Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Харків по пров. Новорубанівському, 2, не вибрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (паркан). При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З відомостей цього протоколу вочевидь вбачається, що водію надавалася процесуальна можливість зазначити в ньому свої письмові пояснення, але ОСОБА_1 не скористався своєю процесуальної можливістю та не зазначив свої зауваження щодо подій, які сталися 23.03.2024 року о 20 год. 20 хв., в тому числі щодо керування цим транспортним засобом, який належить йому на праві власності, іншою особою.

Крім того, з відомостей цього протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також підписали цей протокол, але будь-яких зауважень щодо його змісту в ньому не зазначили, в тому числі про невідповідність фактичних обставин, що зазначені у ньому.

Відповідно до схеми місця ДТП, яка сталася 23.03.2024 року о 20 год. 20 хв., вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в результаті наїзду на паркан, отримав механічні пошкодження, що підтверджується відомостями протоколу огляду місця ДТП та Схеми місця ДТП.

Належить також зазначити, що ця схема місця ДТП підписана свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не зазначили щодо відсутності механічних пошкоджень, що отримані транспортним засобом Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , у вигляді пошкодження переднього бамперу.

До матеріалів цієї справи також додані уповноваженими державними особами Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області, копія письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 23.03.2024 року, в яких останній зазначив, що він став очевидцем події ДТП по пров. Новорубанівському, 2, у м.Харків. При цьому, свідок зазначив в цих поясненнях, що водій Шкода Актавія, НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння і він поросив викликати працівників поліції.

При цьому, апеляційний суд враховує відомості вищезазначених письмових пояснень свідка ОСОБА_5 лише щодо події дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.03.2024 року, оскільки інші питання, що зазначені в цих поясненнях, підлягають оцінки судом в іншому судовому провадженні.

Крім того, згідно відомостей рапорту інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області Бездітко Д. від 23.03.2024 року, 23.03.2024 року, близько 20 год. 25 хв., патрулюючи в екіпажі №1201 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), від оператора «102» надійшла інформація про те, що водій на авто Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , в станій алкогольного сп`яніння проїхав біля с/м Посад. В подальшому водій вийшов з авто та стоїть біля магазину. Прибувши за вказаною адресою, було виявлено автомобіль Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкольного сп`яніння та скоїв ДТП. Від свідків було відібрано пояснення та складено протокол серії ААД №642591 за ст.124 КУпПА та серії ААД 642592 за ч.1 ст.130 КУпАП. Від тверезого водія ОСОБА_4 відібрано розписку та передано авто.

Належить також взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП серії ЄО №3963 від 23.03.2024 року, а також інші процесуальні документи у цій справі, складені уповноваженою державою особою і дії цієї посадової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані її захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАСУ на дії керівництва поліції, а також не зверталися із відповідними заявами щодо перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу чи інших протиправних дій цієї особи у порядку, передбаченому КПК України, до органу досудового розслідування, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг сторони захисту, а також відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі та схемі ДТП відповідають дійсності, а тому можуть слугувати доказами у справі.

При цьому, з метою перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції, враховуючи думку сторони захисту, в судове засідання працівника поліції ОСОБА_7 , який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а також схему місця ДТП та відбирав пояснення від свідка ОСОБА_5 від 23.03.2024 року, щоб з`ясувати обставини події, які містяться в матеріалах цієї справи.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_7 зазначив, що він пам`ятає, що під час патрулювання на службовий планшет надійшов виклик про вчинення адміністративного правопорушення. Прибувши за вказаною у повідомленні адресою, ним було встановлено, що транспортний засіб наїхав на паркан та у нього були механічні пошкодження. При цьому свідок зазначив, що на місці події було багато людей, які вказували, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_7 також зазначив, що усі обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №642591 від 23.03.2024 року, відповідають дійсності. Крім того, свідок зазначив, що він разом з іншими працівниками поліції, які входили до складу екіпажу, прибули за викликом та особисто він не був очевидцем події ДТП, але усі обставини дорожньо-транспортної пригоди були безпосередньо ним встановлені по прибуттю на місце події, в тому числі з пояснень свідків, які були присутніми при складанні адміністративного матеріалу.

Також належить врахувати, що свідок ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, пояснив, що відомості, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП відповідають дійсності та будь-яких підстав оговорювати останнього у нього немає. При цьому ОСОБА_7 вказав, що він відбирав пояснення у свідків, які не заперечували проти цього.

Крім того, свідок ОСОБА_7 вказав про те, що він має стаж роботи у патрульній поліції приблизно 10 років та, в більшості випадків, працівники поліції фіксують подію ДТП постфактум, спираючись на докази, які встановлюють на місці події.

Такі пояснення працівника поліції, вочевидь, узгоджуються з іншими фактичними відомостями, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, з пояснень свідка ОСОБА_7 , що надані ним під апеляційного розгляду, апеляційним судом не встановлено обставин, які свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому, апеляційним судом за клопотанням сторони захисту здійснювалися процесуальні заходи щодо виклику в судове засідання в суд апеляційної інстанції свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №642591 від 23.03.2024 року, а також свідка ОСОБА_5 , який надавав свої письмові пояснення від 23.03.2024 року, шляхом направлення їм засобами поштового зв`язку судових повісток, але вони повернулися до суду апеляційної інстанції у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою або через закінчення встановлено терміну зберігання.

Крім того, норми чинного КУпАП не передбачають процесуальних заходів щодо встановлення місцезнаходження свідків у справі або примусового приводу цих осіб до суду.

Тобто, суд апеляційної інстанції виконав усі можливі процесуальні заходи щодо виклику та допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але вони так і не з`явилися в судове засідання під час апеляційного розгляду.

При цьому, апеляційним судом, в рамках підготовки до апеляційного розгляду, також досліджувалися відеозаписи (файли «export-umpbn», «export-3ov47»), що надані стороною захисту та з яких дійсно не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобам Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , але і з них не вбачається підтвердження обставин, які могли підтвердити, що цим автомобілем 23.03.2024 року, близько 20 год. 25 хв., керувала інша особами, в тому числі, як пояснював ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні від 04.10.2024 року, свідок ОСОБА_4 .

Натомість, як зазначалося раніше, судом задоволено клопотання сторони захисту та свідок ОСОБА_4 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №642591 від 23.03.2024 року, викликався до суду апеляційної інстанції, але він судовий виклик не отримав, до апеляційного суду не з`явився та стороною захисту не забезпечено явку цього свідка в судове засідання в суд апеляційної інстанції.

Тобто, твердження ОСОБА_1 , які він надавав в суді апеляційної інстанції, про те, що 23.03.2024 року його транспортним засобом керував не він, а свідок ОСОБА_4 , на переконання апеляційного суду, не підтверджується матеріалами цієї справи, в тому числі доказами, що надані стороною захисту до початку апеляційного розгляду, та розцінюється судом, як уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, належить врахувати, що справи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП розглядаються за правилами, визначеними в КУпАП. Відповідно до вимог чинного КУпАП, в Україні не здійснюється розгляд справи за прецедентним правом, а тому посилання сторони захисту на рішення судів в інших справах, на переконання апеляційного суду, не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у цій справі, а тому до таких тверджень суд апеляційної інстанції ставиться критично.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що 23.03.2024 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у м. Харків, по пров. Новорубанівському, 2, порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, а саме не вибрав безпечної швидкості під час руху, та не впорався з керуванням, внаслідок чого його автомобіль здійснив наїзд на перешкоду (паркан) та отримав механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд не погоджується з апеляційними доводами захисника щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови з тієї підстави, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувався за відсутності сторони захисту, оскільки захисником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, йому поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження цього судового рішення, а також ОСОБА_1 та його захисник безпосередньо приймали участь під час апеляційного розгляду і не були позбавлені процесуальної можливості подавати свої докази на підтвердження версії сторони захисту щодо відсутності події та складу адміністративного правопорушення у цій справі.

Отже, будь-яких фактичних відомостей для скасування оскаржуваної постанови - апелянтом не наведено, а також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду, що об`єктивно свідчить про відсутність будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та самої події правопорушення, а тому підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.3(б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і сан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а тому посилання захисника Коновала А.М. на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Коновала А.М. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 травня 2024 року.

Апеляційну скарги захисника Коновала А.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков