Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 949/801/24

Провадження № 33/4815/494/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н.М.,

з участю ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді виправних робіт на строк два місяці з відрахуванням двадцяти процентів заробітку в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, судом не повно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що 23.02.2024 року близько 11:00 год. завідувач Миляцького ЗДО ОСОБА_2 звинуватила його дружину ОСОБА_3 в тому, що вона розповсюджує неправдиву інформацію, що відбувається у їхньому закладі. Оскільки його дружина ОСОБА_3 не причетна до розповсюдження таких чуток, їй стало морально боляче, вона почала плакати та подзвонила йому ( ОСОБА_1 ). З метою з`ясування обставин конфлікту він одразу прийшов до Миляцького ЗДО, де його дружина працює медичною сестрою. В процесі розмови із завідувачкою Миляцького ЗДО ОСОБА_2 , остання намагалася безпідставно звинувачувати його дружину у розповсюдженні якихось чуток, що викликало у нього велике хвилювання за дружину та бажання її захистити, у зв`язку з чим між ними виникла сварка на побутовому грунті щодо вияснення особистих відносин між ними усіма. Він не заперечує, що розмовляв на підвищених тонах та стверджує, що образливих й нецензурних слів у бік завідувачки Миляцького ЗДО ОСОБА_2 він не говорив. Дана сварка закінчилася тим, що він пішов до голови сільської ради, щоб поскаржитися на неправомірні дії керівника ЗДО ОСОБА_2 , що останній не сподобалося і вона звернулася до поліції. Вказує, що виниклий між ними конфлікт не супроводжувався грубим порушенням громадського порядку, адже і він, і ОСОБА_2 говорили на підвищених тонах сварячись між собою, і він не ображав її і не принижував. Незважаючи на те, що сварка відбулася у службовому приміщенні Миляцького ЗДО, ця сварка носила побутовий характер і не стосувалася службової діяльності ні його дружини, ні ОСОБА_2 , робочий процес закладу під час конфлікту не припинявся та не переривався і жодним чином не вплинув на інших працівників Миляцького ЗДО та усіх присутніх у ньому. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП. Також вказує, що він не був присутнім під час розгляду справи, і лише 15.05.2024 року він отримав копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 29.04.2024 року, апеляційна скарга подана 23.05.2024 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Згідно супровідного листа суду копію постанови було направлено ОСОБА_1 03.05.2024 року (а.с. 19), яку останній отримав 15.05.2024 року, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційнеоскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням вимог закону, її висновки ґрунтуються на доказах, що є в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 939460 від 26.04.2024 року ОСОБА_1 23.02.2024 року близько 11 год. 00 хв. в приміщенні Миляцького ЗДО за адресою: с. Миляч, Сарненського району, голосно кричав, висловлювався нецензурними словами та шарпав за одяг ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.В протоколі про адміністративне правопорушення потерпілим зазначено: ОСОБА_2 .При складанні протоколу, ОСОБА_1 не надав пояснень по суті порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився підписувати, також відмовився від отримання його копії.

В матеріалах справи міститься копія постанови про закриття кримінального провадження від 30.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 5-6).

Згідно протоколу допиту потерпілого від 04.03.2024 року ОСОБА_2 пояснила, що працює директором Миляцького ЗДО та перебуваючи на робочому місці 23.02.2024 року об 11:00 год. викликала до себе в кабінет медичну сестру ОСОБА_3 для проведення бесіди щодо розповсюдження останньою неправдивої інформації про те, що відбувається в їхньому закладі, на що ОСОБА_3 почала говорити на підвищеному тоні і нецензурно висловлюватися в її сторону та вийшла з кабінету. ОСОБА_2 пішла в кабінет до ОСОБА_3 , щоб поговорити, однак в той момент зайшов чоловік ОСОБА_3 та наніс їй ( ОСОБА_2 ) кулаком удар в ліву сторону обличчя, коли вона підвелася, то він ще раз вдарив її по обличчю, в результаті чого вона отримала забої. Коли вона дістала телефон, то ОСОБА_1 вирвав телефон, схопив її за одяг та почав тягати. Вона вирвалася, вибігла з кабінету та зателефонувала з чужого телефону до чоловіка. Після чого побачила, що ОСОБА_1 швидко покинув приміщення закладу (а.с. 9).

В письмових поясненнях від 09.03.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що 23.02.2024 року близько 11 год. він зателефонував своїй дружині ( ОСОБА_3 ), в ході розмови почув, що у неї тривожний голос та поїхав до неї на роботу, щоб вияснити, що сталося. Коли приїхав, то побачив, що дружина заплакана, біля неї була директор закладу ОСОБА_2 , в якої він попросив пояснити її негативне відношення відносно його дружини. В ході розмови виник словесний конфлікт на підвищених тонах, після чого він покинув кабінет та пішов на вулицю. Згодом він пішов до голови сільської ради, щоб поскаржитися на неправомірні дії керівника ЗДО відносно працівників (а.с. 10).

В письмових поясненнях від 26.04.2024 року ОСОБА_1 вказав, що нецензурні слова проти ОСОБА_2 він не висловлював та фізичну силу до неї не застосовув (а.с. 11).

Також в матеріалах справи містяться: рапорт (а.с. 7), повідомлення про початок досудового розслідування (а.с. 8), заява ОСОБА_1 від 26.04.2024р. (а.с. 12), довідка-характеристика відносно ОСОБА_1 (а.с. 13).

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

У своїх письмових поясненнях та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт конфліктної ситуації з потерпілою ОСОБА_2 23.02.2024 року у приміщенні Миляцького ЗДО.Своїми діями ОСОБА_2 порушив громадський порядок та спокій громадян.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.