МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження 3/521/9385/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого: АДРЕСА_1

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

5.10.2024 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки RSRMMA державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Скісній, 46 в м. Одесі руху перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушивши пункт 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки NISSAN державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є адміністративним правопорушення, передбаченим статтею 124 КУпАП.

Правопорушник в процесі розгляду справи вину в порушені ПДР не визнав, стверджуючи, що звершував маневр, тому розраховував, на те, що інший учасник ДТП наддасть йому перевагу у русі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 вочевидь порушив пункт 10.1 ПДР, не переконавшись, що його маневр є безпечним.

Вина водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143637

- схемою місця ДТП із визначеним характером пошкоджень автомобілів-учасників ДТП

Наявні докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Наданий правопорушником відеозапис з місця ДТП вище встановлених судом обставин не спростовує.

При вирішені справи суд враховує, що відповідно до п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Так, вищевказане правило, на яке правопорушник послався в процесі розгляду справи, визначено ПДР виключно для проїзду регульованих світлофором перехресть, коли водій починає свій маневр правомірно.

Вказане правило ПДР до спірної дорожньої ситуація застосуванню не підлягає.

Порушень працівниками поліції Законів України «Про дорожній рух», «Про національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 6.11.2015 року судом не встановлено.

При вирішенні справи суд враховує, щовідповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія.

Презюмується, що посвідчення водія отримують лише ті особи, які успішно склали теоретичний іспит із знань ПДР України та всіх пов`язаних з ними законами та підзаконними нормативно-правовими актами.

Зазначене відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року використовується судами як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Встановлені судом при розгляді справи обставини, вина правопорушника є результатом чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При накладення адміністративного стягнення суд в порядку статті 33 КУпАП враховує, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини та вважає можливим обрати для водія стягнення без позбавлення його права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 33, 124, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови суду, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП - у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу 1 700 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

27.11.24