Справа № 201/9437/24
Провадження № 3/201/3517/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого озеленювачем КП «МІСЬКЗЕЛЕНБУД» ДМР, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 30 квітня 2024 року о 09 годині 50 хвилин, в районі буд. № 40 по просп. Науки в м. Дніпрі, під час косіння трави на узбіччі не переконався в безпечності своїх дій, що призвело до пошкодження автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який проїжджав повз по проїзній частині. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, які викликались у справі.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу даного складу протиправного діяння вбачається, що суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП може бути виключно учасник дорожнього руху, тобто особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (пункт 1.10 Правил дорожнього руху України).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 907406 від 21 червня 2024 року за ст. 124 КУпАП був складений стосовно ОСОБА_1 , який не брав безпосередню участь у процесі руху на дорозі, а виконував свої трудові обов`язки з косіння трави на узбіччі, поряд з яким проїжджав автомобіль «Шкода», д/н НОМЕР_1 , що був пошкоджений внаслідок цієї події. Тобто, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була учасником дорожнього руху, оскільки не заподіювала шкоду під час безпосередньої участі у процесі руху на дорозі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину, складеним стосовно нього протоколом.

Таким чином, особою, уповноваженою на складання даного протоколу були порушені її дискреційні повноваження, оскільки ОСОБА_1 не був учасником дорожнього руху, а тому дії останнього не містили в собі будь-яких порушень правил поведінки, які б підлягали протиправно-правовій кваліфікації. Слід зазначити, що дискреційні повноваження органу державної влади визнаються Європейським судом з прав людини (зокрема рішення у справі «Довженко проти України» від 12 січня 2012 року, яке набуло статусу остаточного 12 квітня 2012 року), який в своїх рішеннях зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками влади, виходячи із відповідності таких повноважень принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі прийнятого органом. Отже, в даній правовій ситуації ОСОБА_1 був безпідставно звинувачений у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як наслідок це призвело до порушення принципу верховенства права, через критерій відповідності якого повинні здійснюватися повноваження уповноважених посадових осіб на складання відповідного протоколу. Слід визнати недопустимими відповідні дії посадових осіб патрульної поліції, внаслідок правозастосовної, інтелектуально-вольової діяльності яких, було безпідставно звинувачено особу, яка не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в рамках фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів, наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, то суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли через суперечливість самого протоколу та відсутність відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином за власною ініціативою, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, робить висновок про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко