Справа № 346/5849/24
Провадження № 3/346/2711/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з віськової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , начальника продовольчої служби логістики цієї військової частини, громадянина України,

за ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

26.09.2024 року близько 07:00 год.начальник продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України майор ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 МО України, в порушення вимог ст.ст. 11, 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.5.18, 5.20 наказу Міністерства оборони України від 09.12.2002 року №402, здійснив переміщення продовольства з продовольчого складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , без відповідного рішення служби забезпечення органу військового управління, організував перевезення продуктів не на відповідному спеціальному транспорті, без відповідного санітарного паспорту, не отримав відповідного дозволу на перевезення, не погодив з начальником тилу військової частини обсяги та строки перевезення матеріальних засобів, таким чином вчинивши перевищення військовою службової особою службових повноважень.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав, зазначивши, що здійснив переміщення продовольства з продовольчого складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , без відповідного рішення служби забезпечення органу військового управління, організував перевезення продуктів не на відповідному спеціальному транспорті, не отримав відповідного дозволу на перевезення, не погодив з вищестоящим командиром сортимент продуктів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності ч.2 ст.172-14 КУпАП виходячи із наступних підстав:

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-14 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 172-14 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім повного визнання провини в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю підтверджується:протоколом про військове адміністративне правопорушення №18 від 25 жовтня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він вину визнає та надає пояснення щодо вчинення адміністративного правопорушення, які збігаються з тими, що викладені в протоколі про військове адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.10.2024 року; актом службового розслідування №47/1144 від 24.10.2024 року, в якому зафіксовано факт та обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та іншими матеріалами в їх сукупності.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-14 КУпАП є військова службова особа.

Приміткою до статті 172-13 КУпАП передбачено, що під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 займає посаду начальника продовольчої служби і логістики військової частини НОМЕР_1 , тобто є військовою службовою особою.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, як перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире розкаяння особи.

Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; особу правопорушника, який неодноразово отримував заохочення, до дисциплінарної відповідальності за період служби не притягався, що відображено в його службовій картці, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно останнього слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-14 КУпАП у виді штрафу.

В той же час правових підстав для застосування положення ст. 22 КУпАП під час розгляду справи не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ч. 2 ст. 172-14, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Сольський В. В.