П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 01.06.2024 Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

05.11.2024 о 23:30 год по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 протягом тривалого часу вчиняє сварки зі своєю свекрухою ОСОБА_2 , під час яких ображає її. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 242608 від 14.11.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення визнала та пояснила, що у неї з її свекрухою ОСОБА_2 протягом 11 років виникають конфлікти. Свекруха її ображає, звинувачує у крадіжці грошей, які потім чоловік знайшов у свекрухи ж вдома, говорить, що вона її травить, лазить до її хати. Її сім`я проживає із свекрухою у одному будинку, якій поділений на дві частини, має два виходи, подвір`я у них одне. 05.11.2024 до них додому прийшла дружина та почала її ображати, вона у відповідь також не стрималася і щось сказала образливе. Після сварки свекруха сама пішла з їхньої хати. На наступний день до них приїхав дільничний, виявилося, що свекруха тишком-нишком написала на неї заяву.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 05.11.2024 вона прийшла до будинку свого сина, щоб він налаштував її мобільний телефон. Син налаштував телефон і вона пішла. Із невісткою вона не говорила, лише перекинулися словами.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілий, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за чинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім визнання своєї винуватості самою правопорушницею, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 242608 від 14.11.2024, у якому викладені фактичні обставини справи; письмовою заявою ОСОБА_2 від 05.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 14.11.2024, які додані до протоколів про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги зазначене та викладене у протоколі про адмінправопорушення, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства психологічного характеру (словесні образи), внаслідок чого постраждалій особі завдано шкоди її психічному здоров`ю.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суддя визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому в кожному конкретному випадку суддя має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, а саме те, що воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам; його наслідки; з урахуванням даних про особу винної, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що дане адміністративне правопорушення можливо віднести до малозначних правопорушень, тому, є обґрунтовані підстави, передбачені ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, це зумовлено гуманним відношенням до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що дозволить на думку судді, досягти заходів попередження правопорушень у майбутньому.

Суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нею нових правопорушень.

Згідно положень ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при проголошенні усного зауваження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з оголошенням усного зауваження, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 173-2 ч.1, 248, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА