Провадження № 3/201/3972/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху праворуч в районі буд. № 6 по пл. Соборна в м. Дніпрі не переконалась в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований справа автомобіль «Міні», д/н НОМЕР_2 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортним засобам.

ОСОБА_1 під час судового розгляду свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона, в час та місці, зазначені в протоколі, дійсно керувала автомобілем «Тойота», при цьому в той день була у тому місці навіть декілька разів, де бачила автомобіль «Міні», однак вона не здійснювала на нього наїзд, що, на її думку, підтверджується відсутністю пошкоджень на її автомобілі.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вважаючи винуватість останньої доведеною поза розумним сумнівом. Водночас потерпіла повідомила, що про цю пригоду їй стало відомо із записки, яку залишив на лобовому склі її автомобіля очевидець події, у зв`язку з чим вона викликала поліцію, куди пізніше також надала відеозапис з камери зовнішнього нагляду, яка охоплювала ділянку дороги, де відбувся наїзд на її припаркований автомобіль «Міні».

Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним під час розгляду справи, суду пояснив, що він також часто керує автомобілем «Міні», належним його дружині ОСОБА_2 , з якою їм стало відомо про факт дорожньо-транспортної пригоди із записки, залишеної на лобовому склі їх автомобіля свідком, який повідомив їм, що той став очевидцем зіткнення між автомобілями «Тойота» та «Міні». При цьому, на його думку, той факт, що на автомобілі «Тойота», який був розшуканий лише згодом після цієї пригоди, не були виявлені будь-які пошкодження, може пояснюватись тим, що на їх припаркований автомобіль «Міні» був здійснений наїзд правим колесом автомобіля «Тойота», в результаті чого не могли бути пошкоджені жодні деталі кузову того автомобіля.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 05 червня 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено лише пошкоджений автомобіль «Міні», д/н НОМЕР_2 , що був припаркований водієм ОСОБА_2 , при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень автомобіля «Міні», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; протоколом огляду автомобіля «Міні» від 05 червня 2024 року з фотографіями до нього; матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 ; поясненнями свідка ОСОБА_3 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 908591 від 01 серпня 2024 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується матеріалами відеозапису обставин дорожньої-транспортної пригоди з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, на якій відбулась ця подія. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, що дозволяє суду безпосередньо пересвідчитися у зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення відомостях, зокрема про те, що водій автомобіля «Тойота» при зміні напрямку руху праворуч, не переконавшись, що це буде безпечним, здійснила наїзд на припаркований справа автомобіль «Міні».

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями, зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 05 червня 2024 року, зокрема щодо часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на дорозі, а також індивідуальних ознак причетних транспортних засобів, які повністю збігаються з засобами, керованими кожним з учасників цієї події, зокрема як то тип, марка, модель та колір причетних легкових автомобілів, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно не викликає сумнівів у його достовірності та доводить наявність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.

Отже доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_1 до обставин цієї пригоди суд визнає неприйнятними, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що в час та місці, зазначені в протоколі автомобіль «Міні», д/н НОМЕР_2 , знаходився без руху, а отже лише діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності могли бути завдані відповідні пошкодження, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яка, відповідно до наданих під час судового розгляду пояснень, не заперечувала того факту, що в час та місці, зазначені в протоколі вона дійсно керувала автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 . Водночас в обстоювання своєї позиції стороною захисту не було надано належних доказів на підтвердження непричетності ОСОБА_1 до цієї пригоди, а тому, в умовах бездіяльності правопорушниці, неможливо достовірно перевірити її доводи або наявність алібі, як доказу невинуватості останньої, таким чином всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. Також про доведеність обставин, які підлягають доказування свідчать надані у судовому засіданні, а також під час оформлення даного протоколу показання потерпілої ОСОБА_2 , які є чіткими та послідовними, а також такими, які зіставляються та взаємоузгоджуються як між собою, так і з іншими письмовими матеріалами справи, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, що дозволяє покласти їх в основу даного процесуального рішення.

З приводу зауважень сторони захисту щодо наявності недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка об`єктів та слідів, координати місця наїзду на автомобіль «Міні», д/н НОМЕР_2 , відносно сталих орієнтирів, а також інші відомості, необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню. Таким чином аргументи захисника не тягнуть за собою визнання означеного доказу неналежним, оскільки це не впливає на суть розгляду справи та не перешкоджає суду досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Щодо заперечень сторони захисту відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше установлених строків з дати вчинення ДТП, що, на їх думку, суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, слід зазначити наступне. Зокрема, відповідно до положень пункту 8 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у випадках, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП, при цьому остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців. Оскільки інкриміноване ОСОБА_1 діяння мало місце 05 червня 2024 року, а протокол стосовно неї складено 01 серпня 2024 року, тобто не пізніше двох місяців з дати вчинення ДТП, то слід вважати процедуру оформлення поліцейськими даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення такою, що відповідає вимогам КУпАП та зазначеної відомчої Інструкції.

Таким чином посилання сторони захисту щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, що знаходиться на розгляді суду, слід вважати безпідставним, оскільки перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд робить висновок про відсутність порушень на які вказує ця сторона у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні дані вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги.

До інших суджень захисника щодо недоліків, допущених в протоколі про адміністративне правопорушення суд ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Водночас клопотання захисника про необхідність отримання додаткових доказів та дослідження даної події зіткнення експертним шляхом суд вважає недоцільними і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки експерт залучається для з`ясування обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення лише в разі необхідності спеціальних знань, а не для перевірки та оцінки доказів, що відноситься лише до прерогативи суду. Разом з тим, слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Міні».

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці у порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 05 червня 2024 року, а отже, на момент розгляду справи 18 жовтня 2024 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко