Справа № 439/956/24
Провадження № 3/439/608/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

07 серпня 2024 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , не працюючого,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

29 квітня 2024 року о 23 годині 47 хвилин по вулиці Задвір, що у с. Пониковиця Золочівського району Львівської області, водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним марки «Peugeot 307», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , із явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши суду, що транспортним засобом він не керував, а за кермом був його син, який і керував автомобілем, та допустив з`їзд автомобіля з дороги, в поле. Оскільки виїхати без сторонньої допомоги вони не могли, вирішили переночувати на місці, а витягати автомобіль розпочати на наступний день. Він опустив переднє крісло водія та ліг спати. Його син сів позаду нього на заднє пасажирське сидіння.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що 29.04.2024 його батько ОСОБА_3 разом із його кумом вживали алкогольні напої. Увечері була необхідність їхати автомобілем у сусіднє село. Однак, за кермо автомобіля сів не його батько, а сам свідок. Їхавши сільською дорогою, він не впорався із керуванням, та з`їхав за межі дороги в поле. Усі присутні в автомобілі намагалися витягнути автомобіль, однак було пошкоджено колесо, і було прийнято рішення ночувати в автомобілі. Його батько ОСОБА_3 сів на місце водія, а він (свідок) сів позаду. Через деякий час до автомобіля підійшли працівники поліції і стверджували, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідало дійсності.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 , у вчиненні досліджуваного адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД за № 798442 від 29 квітня 2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобільним марки «Peugeot 307», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , із явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

-

-відеозаписом події адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що 29 квітня 2024 року о 23 годині 47 хвилин по вулиці Задвір, що у с. Пониковиця Золочівського району Львівської області, водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним марки «Peugeot 307», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , усвідомлюючи свої права та обов`язки, будучи обізнаним у правових наслідках відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однозначно та ствердно відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці стоянки транспортного засобу. Також, на вказаному досліджуваному відеозаписі події видно, що саме ОСОБА_3 знаходиться на місці водія у автомобілі, і перелазить із водійського сидіння на заднє пасажирське.

-протоколом про адміністративне затримання серії АА за № 191895 від 29 квітня 2024 року з якого вбачається, що 29 квітня 2024 року о 00 годині 23 хвилин з метою припинення правопорушення та можливості складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке було застосовано до порушника ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження, оскільки при перегляді відеозапису, яке було здійснено під час фіксації правопорушення, видно що під час того, як працівники поліції почали наближатись до автомобіля, ОСОБА_1 переліз з місця водія на заднє місце пасажира. На усі законні вимоги працівників поліції реагував агресивно. Крім того працівниками поліції до порушника ОСОБА_1 , у зв`язку з його неадекватною поведінкою (заважав працівникам поліції у складанні протоколу про адміністративне правопорушення), був застосований захід забезпечення провадження адміністративне затримання.

Показання ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 спростовані дослідженим у судовому засіданні доказом відеозаписом події. Показання ОСОБА_4 та свідка суд оцінює критично, та вважає, що такі дані з метою введення суду в оману задля уникнення Квіквінією Мирославом відповідальності.

За таких обставин, дослідивши докази у справі, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачено частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із позбавлення права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави, одержувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк днів з дня вручення порушникові постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М. Петейчук