ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6795/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №132139, 18 вересня 2024 року о 23:09 год. в м. Києві по вул. Зарічна, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 5401, д.н.з. НОМЕР_3 , під час руху не користувався засобами пасивної безпеки та не мав відповідного права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху. Оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року (протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП серії ААД №437314), дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , у присутності матері ОСОБА_2 , пояснив, що в день події, а саме 18.09.2024 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забрали його з тренування на Контрактовій площі в м. Києві. Він сів на заднє пасажирське сидіння, а спортивну сумку поклав у багажник автомобіля. За кермом транспортного засобу BMW 5401, д.н.з. НОМЕР_3 був ОСОБА_4 . На вказаному автомобілі вони їхали до вул. Зарічна в м. Києві, де він проживає. Перебуваючи на вул. Зарічна в м. Києві, після зупинки автомобіля, він разом з ОСОБА_4 вийшли щоб забрати спортивну сумку з багажник, після чого, до них під`їхали працівники поліції та повідомили про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Поліцейські при оформленні протоколу, достеменно знаючи, що він неповнолітній, не запросили батьків або інших законних представників. Через розгубленість, він не надав письмових пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, проте неодноразово вказував, що не перебував за кермом транспортного засобу. На відеозаписі, що долучений до протоколу, ОСОБА_4 також повідомляв працівників поліції, що він керував автомобілем, проте його пояснення не були взяті до уваги.

Законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягала на закритті провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказувала, що працівники патрульної поліції порушили встановлений законом порядок оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Склали протокол відносно її сина за відсутності достатніх доказів, які б достовірно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, відсутня кваліфікуюча ознака повторності, оскільки на час складання протоколу, який є предметом розгляду даної справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП не набрала законної сили та наразі оскаржується в Київському апеляційному суді. Також з долучених відеозаписів вбачається, що інспектор патрульної поліції не повідомив причину зупинки транспортного засобу, не надав доказів порушення Правил дорожнього руху, про які зазначав, не реагував належним чином на повідомлення ОСОБА_1 про те, що він є неповнолітнім, та не взяв до уваги слова ОСОБА_4 про те, що він є водієм автомобіля. Більше того, інспектор УПП свідомо порушував права неповнолітньої особи та неповно ознайомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з її правами. Прибуття законного представника неповнолітнього на місце події не було забезпечено працівниками поліції, а опитування ОСОБА_1 було здійснено без участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які під час події також перебували в транспортному засобі BMW 5401, д.н.з. НОМЕР_3 , та можуть підтвердити особу, яка керувала транспортним засобом.

За результатами розгляду вказаного клопотання, суд прийшов до висновку, що воно підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис з бодікамери №470536, відеозапис з реєстратора службового автомобіля працівників поліції, допитавши свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, у тому числі з урахуванням пояснень учасників справи щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 с.126 КУпАП, та порушення вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиції частини 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, полягає у недотриманні водіями транспортних засобів, встановленого порядку на отримання та використання посвідчення водія при здійсненні керування транспортними засобами, так само передачу керування особі, яка не має такого права.

Отже, лише при наявності факту керування, або передачі керування особі, яка не має відповідних прав, може бути підставою для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП.

В свою чергу, для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП має бути встановлений факт керування транспортним засобом за відсутності відповідних прав, повторно протягом року.

В обгрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: картку обліку адміністративного правопорушення від 18.09.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.52 ст. 126 КУпАП; картку обліку адміністративного правопорушення від 07.06.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2024 у справі про адміністративне правопорушення №752/13163/24; довідку, складену ст. інспектором відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП Каськом С., за змістом якої вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення про право керування транспортними засобами станом на день події; відеозаписи з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та вуличної камери відеоспостереження.

З досліджених судом відеозаписів встановлено, що 18.09.2024 року поліцейським патрульної поліції було зупинено транспортний засіб BMW 5401, д.н.з. НОМЕР_3 , проте водій на таку вимогу не відреагував, та поїхав далі, після чого зупинився. Після того, як працівники поліції під`їхали до автомобіля, біля передніх та задніх відкритих дверей зі сторони водійського сидіння стоять двоє чоловіків. У подальшому, працівник поліції повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу слугувало порушення правил дорожнього руху, а в діях ОСОБА_1 він вбачає ознаки вчинення адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Під час спілкування ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, що він є неповнолітнім та наголошував працівникам поліції на тому, що транспортним засобом він не керував. Інша особа чоловічої статі на відеозаписі повідомляє, що саме він є водієм, а ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на жодному з відеозаписів не зафіксовано.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що 18.09.2024 він керував транспортним засобом BMW 5401, д.н.з. НОМЕР_3 , біля нього на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_3 , позаду на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_5 . Після того, як вони приїхали до вул. Зарічна, 2 в м. Києві, за місцем проживання ОСОБА_5 , він зупинив транспортний засіб, щоб висадити останнього. При цьому, він вийшов з автомобіля відкрити багажник, оскільки там знаходилася спортивна сумка ОСОБА_5 . Після зупинки автомобіля до них підійшли працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_5 порушив Правила дорожнього руху, а оскільки його вже протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та враховуючи, що він не мав права керувати транспортним засобом, почали складати протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, він вказував, що ОСОБА_5 не перебував за кермом автомобіля, проте його слова не були взяти до уваги. ОСОБА_5 також заперечував факт керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні надав аналогічні пояснення. Крім того, вказав, що не бачив, як працівники поліції зупиняли транспортний засіб, оскільки дивився в телефон.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку дослідженим доказам, дійшов висновку, що в діях останнього відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, в ході розгляду адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та були спростовані в судовому засіданні поясненнями свідків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою.

Відповідно до ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з приписами ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44, 51, 89, 121-127, 130, ст.139, ч.3 ст.154, ч.2 ст.156, ст.ст.173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Заслуговує на особливу увагу те, що з досліджених у судовому засіданні відеозаписів однозначно вбачається, що уповноважені особи, які складали протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, визначеним у ст. 270 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Отже, судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Встановивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника, однак у порушення вимог ст. 270 КУпАП, ч.2 ст. 33 Закону України "Про Національну поліцію" цього не зробили.

При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Уповноважені особи патрульної поліції не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені судом обставини, відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 266, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: Мицик Ю.С.