Справа № 703/5738/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Сподинок Л.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 23.07.2004 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_3 », РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 142595 від 19.10.2024 року, гр. ОСОБА_1 , 19 жовтня 2024 року об 11 год. 00 хв.. в м. Сміла по бульвару Бобринського, в присутності дітей: ОСОБА_4 , 2018 р.н. та ОСОБА_5 , 2014 р.н., висловлював образи відносно своєї дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю дітей, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, розглядається протягом доби.

Таким чином, приймаючи до уваги строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, про дату, час та місце розгляду протоколу або забезпечення явки цієї особи покладається на орган, який склав відповідний протокол, однак останній до суду разом з матеріалами справи не доставлена.

Зазначені обставини позбавили суддю об`єктивної можливості провести розгляд справи про адміністративне правопорушення у визначені чинним КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з дотриманням вимог ч.2 ст.277 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та категорично заперечував щодо вчинення ним домашнього насильства психологічного характеру. Також пояснив, що матеріали справи не відповідають фактичним обставинам події, що також на його думку можуть підтвердити свідки та надані ним відеозаписи. Окрім цього вказав, що саме ОСОБА_2 ображала його нецензурною лайкою, внаслідок чого відносно неї було складено протокол та винесено заборонний припис.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала, та наполягала на тому, що ОСОБА_1 вчинив сварку під час якої висловлювався відносно неї нецензурною лексикою в присутності їх спільних дітей. Щодо наявності свідків під час конфлікту, заперечувала. Окрім цього ОСОБА_1 знімав її на телефон та ображав нецензурною лайкою в присутності поліцейських. Також додала, що наразі у неї з ОСОБА_1 триває процес розлучення.

Представник потерпілої адвокат Сподинок Л.С. в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_2 , та пояснила, що матеріали справи мають достатньо доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 19.10.2024 вона йдучи до магазину «Аврора» що по бульв. Г. Бобринського, м. Сміла, проходила повз ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яких вона знає. Їх спільні діти в цей час катались на самокаті. Спочатку вона хотіла підійти до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак почула, що між ним починається сварка. ОСОБА_1 , говорив з дітьми та намагався заспокоїти ОСОБА_2 , щоб остання не кричала.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 19.10.2024 він стояв із гр. ОСОБА_8 на вході в будинку «Будпобуту», поруч з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », потім почули, як на ОСОБА_1 голосно кричить його дружина - ОСОБА_2 . Їх діти стояли біля «Будинку побуту». В цей час ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 , не кричати, оскільки остання голосно висловлювалась.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 19.10.2024 він став свідком неприємної розмови ОСОБА_1 з дружиною. ОСОБА_2 голосно виражалась, а ОСОБА_1 її заспокоював, потім вони розішлися. Під час конфлікту діти були порч з ними.

Суддя, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, зокрема, у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 142595 від 19 жовтня 2024 року, «гр. ОСОБА_1 , 19 жовтня 2024 року об 11 год. 00 хв. в м. Сміла по бульвару Бобринського, в присутності дітей: ОСОБА_4 , 2018 р.н. та ОСОБА_5 , 2014 р.н., висловлював образи відносно своєї дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю дітей, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.».

До вищевказаного висновку працівник поліції дійшов за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 19.10.2024 року;

Під час розгляду вказаного звернення працівником поліції 19.10.2024 року було опитано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Окрім цього до матеріалів справи додано: рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_10 від 19.10.2024 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 19.10.2024 року та терміновий заборонний припис від 19.10.2024 року.

Тобто, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 142595 від 19 жовтня 2024 року, відносно гр. ОСОБА_1 інших доказів до матеріалів справи додано не було.

Також в під час розгляду справи, потерпілою ОСОБА_2 надано клопотання про долучення до справи USB флеш-носіїв з відео файлами від 19.10.2024 року, які суддею були досліджені та проаналізовані.

Окрім цього з наданих відеозаписів не знайшло своє беззаперечне підтвердження, присутність допитаних у судовому засіданні свідків, поблизу події, яка сталася 19.10.2024 року об 11 год.00 хв. в м. Сміла по бульвару Бобринського між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З цього слідує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не може ґрунтуватися виключно на поясненнях особи, яку працівником поліції визначено як потерпілу від адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, не провівши належної перевірки обставин, які викладені у письмових поясненнях ОСОБА_2 не впевнившись в їх достовірності, не отримавши жодного доказу, який їх підтверджує, безпідставно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2024 року.

Суддя Ю.В. Крива