Справа № 156/1434/24
Провадження № 3/156/987/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №596203 від 30.10.2024 вбачається, що 20.10.2024 близько 03 год., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ухилився від виконання, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо належного виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка без попередження залишила місце свого проживання та повернулась додому під час комендантської години, чим вчинив правопорушення, перебдачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 20.10.2024 він прийшов з роботи біля 21 год. та зайнявся приготуванням вечері. Біля 22 год. він з`ясував, що дочка не повернулась з магазину, на телефонні дзвінки вона не відповідала. Він почав шукати дочку, однак пошуки результату не дали, тому вони викликали поліцю. Після приїзду поліції дочка відразу прийшла та пояснила, що гуляла з подругою. Додав, що буде приділяти більше уваги вихованню доньки.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

За правилами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення ВАД №596203 від 30.10.2024, пояснення ОСОБА_3 , яка викликала поліцію, та яка пояснила, що внучка без попередження пішла з дому, ОСОБА_4 , який надав аналогічні пояснення у судовому засіданні, а також ОСОБА_2 , яка пояснила, що пішла гуляти з подругою після того, як повернулась з магазину, не попередивши про це нікого. Також до матеріалів додано копію паспорта на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_2 , рішення суду від 30.05.2023 у справі №156/370/23 про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між посяганням на громадський порядок або безпеку та настанням або можливим настанням наслідків, у даному випадку, у вигляді шкоди правам та інтересам неповнолітньої щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.

З урахуванням положень ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.9, 184 КУпАП, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_4 відсутні умисні дії або бездіяльність, спрямовані на ухилення від виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , що зумовлює відсутність підстав настання адміністративної відповідальності.

Так, матеріали справи свідчать, що на момент того, як ОСОБА_4 прийшов з роботи до дому, його донька ОСОБА_2 вже покинула домоволодіння, не попередивши нікого куди йде. Коли ОСОБА_4 дізнався, що доньки немає в дома, то відразу почав її шукати.

Таким чином, суд вважає безпідставними посилання у протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_4 положень ст.150 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №596203 від 30.10.2024 обставини не свідчать про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 184, 247, 268, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Н. Комзюк