Справа №932/9655/24
Провадження № 3/932/4376/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №018452 від 05.10.2024, складеним інспектором СПДМ ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мельник В.В., ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, що полягає у не виконанні, 05.10.2024, покладених на неї батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку зі знаходженням у стані алкогольного сп`яніння за іншою адресою.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась, письмових заяви чи клопотань до суду не надала, про причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Так, положенням ч.1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001, статтями 150, 180 Сімейного кодексу України.

До кола обов`язків батьків, згідно положень ст. 150 СК України, входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності при умові, що в них є така можливість; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності при умові, що в них є така можливість; штучне створення незадовільних побутових умов тощо; підстави для притягнення останньої до відповідальності за вказаною нормою, відсутні.

Оскільки, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 184, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю складу правопорушення, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Куцевол