Номер провадження: 33/813/2528/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича, подану в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 08 червня 2024 о 22:16 год, в м. Одеса, пр-т Шевченка 33, к. 2, водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком КНП «Одеського обласного медичного центру психологічного здоров`я» № 001877 від 08 червня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду, яка ухвалена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповнотою судового розгляду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням законодавства, поліцейськими не залучались свідки.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 не роз`яснили його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вказує, що судом не повно досліджені докази у справі. ОСОБА_1 не погоджується з протоколом про доведеність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, а тому всі сумніви щодо події та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні захисник адвокат Тимофієв І.В. та особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями)

водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 851155 від 08 червня 2024 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Одеського обласного медичного центру психологічного здоров`я» від 08 червня 2024 року № 001877, проведеного 08 червня 2024 року о 23:10 год, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та даними відеозапису.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 851155 від 08 червня 2024 року, яким зафіксовано, що 08 червня 2024 о 22:16 год, в м. Одеса, пр-т Шевченка 33, к.2, водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі, у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 001877 від 08 червня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 , заперечень чи зауважень від останнього не надходило (а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Одеського обласного медичного центру психологічного здоров`я» від 08 червня 2024 року № 001877, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи, із якого чітко видно, що на тротуарі стоїть машина, біля якої стоїть ОСОБА_1 та дві дівчини (22:25:12 хв). На питання поліцейського, чому вони виїхали на тротуар, ОСОБА_1 відповів: «Припаркувались тут» (22:26:30 хв.), потім в ході спілкування ОСОБА_1 пояснив: «Жена напилась с подругой, я хочу их забрать» (мовою оригіналу тут і далі)(22:28:28 хв). На питання поліцейського, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, останній відповів: «Честно, чуть-чуть выпил» (22:28:33 хв). Далі поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці (22:28:38 хв). ОСОБА_1 відповів: «Давайте». Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 просить довезти жінку та подругу додому, каже: «Я сейчас продышу и оно по любому перевищує…я согласен с вами…я выпил більше, чем они. Хотел забрать жену» (22:28:39 хв). Також під час спілкування ОСОБА_1 зазначив: «Я живу недалеко, я их отвезу и все» (22:31:13 хв.). Далі на питання поліцейського, чи буде він проходити огляд на місці (22:31:33 хв), ОСОБА_1 відповів: «Буду» (22:31:34 хв). Під час спілкування ОСОБА_1 пропонує гроші поліцейському, просить допомогти йому, оскільки є військовим та він втратить роботу. Поліцейським роз`яснюється ОСОБА_1 , що або він проходить перевірку або відмовляється. Якщо не хоче на місці проходити огляд пропонує проїхати до медичного закладу (22:33:42 хв). Під час вказаної розмови підходить дружина ОСОБА_1 та каже, що він забирав їх (22:34:02 хв). Через деякий час ОСОБА_1 вирішує проїхати на огляд до медичного закладу, де він проходить тест за допомогою приладу Драгер (23:10:05 хв). Результат Драгеру становить 1.25 % (23:12:30хв). Результат аналізу сечі становить 2,53 проміле (23:53:22 хв). Поліцейський роз`яснює, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП (23:55:49хв). Потім складається протокол про адміністративне правопорушення (23:57:20хв), під час складання якого поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (23:57:31 хв).

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є безпідставними та такими, що спростовуються дослідженим вище відеозаписом.

Судом першої інстанції вірно враховано у якості доказу долучений до матеріалів адміністративної справи на оптичному диску відеозапис та обґрунтовано зазначено, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та фактично своєю поведінкою та діями підтвердив це. Також цю обставину на відеозаписі підтвердила свідок ОСОБА_3 .

Відеозаписом зафіксовано, що на питання поліцейського, чому вони виїхали на тротуар, ОСОБА_1 відповів: «Припаркувались тут» (22:26:30 хв.), потім в ході спілкування ОСОБА_1 пояснив: «Жена напилась с подругой, я хочу их забрать» (22:28:28 хв). Під час вказаної розмови підходить дружина ОСОБА_1 та каже, що він забирав їх (22:34:02 хв).

Тобто останній підтвердив факт керування транспортним засобом та спілкувався з патрульними поліції саме як водій транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням законодавства, оскільки поліцейськими не залучались свідки, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з відеозапису працівники поліції діяли в межах наданих ним повноважень відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у порядку встановленому законодавством. При цьому оскільки був застосований відеозапис під час проходження огляду, в такому випадку залучення свідків не потребується, що повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння належним та допустим доказом у справі.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не роз`яснили його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, є безпідставними оскільки повністю спростовуються відеозаписом, на якому чітко видно, що під час складання протоколу поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (23:57:31 хв).

Всупереч доводам апеляційної скарги протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , яких жодних заперечень з приводу проведення огляду та обставин справи не заявляв.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду судом першої інстанції, є спростовними.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича, подану в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова