Провадження № 3/643/87/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

1. Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

03.12.2023 о 21-06 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. 186 по вул. Красноградській в м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідість обличчя. ОСОБА_1 погодився проїхати до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» з метою проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте після прибуття до вказаного закладу охорони здоров`я, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, відмовився від проходження огляду на зазначений стан.

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

3. Позиція учасників справи

Захисник ОСОБА_1 адвокат Носенко А.Ю. у судовому засіданні 29.10.2024 заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, просив закрити провадження у справі. Надав суду письмові заперечення, в яких виклав позицію сторони захисту.

4. Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 602374 від 03.12.2023, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними рапортів співробітників поліції, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними відеозапису, на якому зафіксовані рух та подальша зупинка вказаного вище автомобіля. Після зупинки автомобіля працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився на вказану пропозицію та прослідував до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер». По прибуттю до вказаного закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, мотивуючи це тим, що поспішає. ОСОБА_1 було роз`яснено, що наслідком відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Незважаючи на вказані роз`яснення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеними поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР.

6. Мотиви неврахування аргументів захисника

6.1. Аргументи захисника

Справа непідсудна Московському районному суду м. Харкова, оскільки автомобіль зупинений за адресою, яка територіально підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Позиція суду

Дійсно, автомобіль ОСОБА_1 був зупинений за адресою, яка територіально підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Проте факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння мав місце за адресою, яка відноситься до територіальної підсудності Московського районного суду м. Харкова, а саме за адресою Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер».

Оскільки об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та вказана відмова мала місце на території Салтівського району м. Харкова, суд приходить до висновку щодо підсудності справи Московському районному суду м. Харкова.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.2. Аргументи захисника

Не має доказів факту виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля.

Позиція суду

Факт виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля підтверджується сукупністю досліджених доказів, у тому числі об`єктивними даними відеозапису.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з відеозаписом ОСОБА_1 , спілкуючись із працівниками поліції, не заперечував факт керування ним транспортним засобом під час обговорення вказаного питання із працівниками поліції.

Також матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалися заяви у порядку, передбаченому чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації вказаних вище документів або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні даного адміністративного матеріалу. Також суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші документи складені уповноваженою державною особою та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку, передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Отже, враховуючи відсутність даних щодо будь-яких скарг та заяв ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції, пов`язаних із складанням матеріалів про адміністративне правопорушення, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність зафіксованої у відповідних документах інформації (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 05.07.2023 у справі № 615/224/23, від 17.08.2021 у справі № 631/863/20).

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.3. Аргументи захисника

Автомобіль був зупинений безпідставно, тобто без наявності законних причин для зупинки.

Позиція суду

Підстави зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Під час спілкування працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу під його керуванням є керування транспортним засобом з механічними пошкодженнями, а саме непрацюючою правою фарою.

Після повідомлення працівниками поліції причин зупинки ОСОБА_1 , останній підтвердив наявність вказаної технічної несправності.

Крім того, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Елементи складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля та факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, доведені сукупністю досліджених судом доказів.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо доведеності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 15.02.2023 у справі № 953/6581/22, Львівського апеляційного суду від 17.03.2023 у справі № 459/3104/22, Київського апеляційного суду від 19.01.2023 у справі № 752/13788/22, Київського апеляційного суду від 23.03.2023 у справі 756/7328/22, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленим законом.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.4. Аргументи захисника

У ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння.

Позиція суду

Про виявлення у ОСОБА_1 видимих ознак наркотичного сп`яніння зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, який є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення (ст. 251 КУпАП). Крім того, згідно з відеозаписом працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Встановлення ознак сп`яніння є результатом візуального сприйняття відповідними особами ознак зовнішності та поведінки певної особи, а відтак носить суб`єктивний характер. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, результати якого мали б об`єктивний характер та виключали будь-які сумніви щодо наявності в нього зазначеного стану. Проте ОСОБА_1 вказаним правом не скористався. Крім того, ОСОБА_1 притягається до відповідальності не за наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а за відмову пройти огляд на вказаний стан.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.5. Аргументи захисника

Матеріали справи не містять даних щодо застосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема відомостей щодо особи, якій був переданий в управління транспортний засіб, розписки вказаної особи тощо. Таким чином, відносно ОСОБА_1 поліцейськими не було застосовано обов`язкового заходу щодо забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення у вигляді відсторонення від керування транспортним засобом, що є ще одним доказом безпідставності та незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Позиція суду

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена сукупністю досліджених судом доказів.

Невиконання працівниками поліції свого обов`язку щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП, що за доводами захисника мало місце, не впливає на належність і допустимість зібраних у справі доказів та не спростовує висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.6. Аргументи захисника

Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені чинним законодавством

Позиція суду

В протоколі про адміністративне міститься запис про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків і повідомлення про місце та час розгляду справи, а також міститься підпис ОСОБА_1 у відповідній графі.

Крім того, суд враховує наступне.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Суд враховує, що стандарт доказування у кримінальних справах є найвищим, тобто таким, що передбачає максимальні вимоги до належності та допустимості доказів.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе під час вирішення даної справи враховувати загальні підходи до оцінки допустимості доказів, сформовані Верховним Судом під час розгляду кримінальних проваджень.

Як вбачається висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, не будь-яке формальне недотримання вимог закону під час отримання доказу автоматично спричиняє визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення законодавства істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час судового провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, постанови Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 318/292/18, від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, від 04.10.2022 у справі № 295/3910/18).

Захисник, посилаючись на нероз`яснена ОСОБА_1 його прав та обов`язків, не обґрунтував, яким чином зазначена обставина за конкретних умов даної справи перешкоджала забезпеченню та реалізації прав і свобод ОСОБА_1 , пов`язаних із процедурою огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_1 як особа, що керує транспортним та має посвідчення водія відповідної категорії, здавав відповідні іспити в сфері законодавства, що регулює дорожній рух а відтак обізнаний із своїм обов`язком на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан відповідного сп`яніння та наслідками відмови від такого огляду. Ба більше, обізнаність водія із вимогами Правил дорожнього руху презюмується, оскільки відповідний нормативний акт доведений до відома громадян у встановленому законодавством України порядку. Крім того, як вбачається з даних відеозапису, працівниками поліції ОСОБА_1 також були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Таким чином, обізнаність ОСОБА_1 з обов`язком пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та наслідками відмови від проходження такого огляду у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності, не викликає у суду сумнівів.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 володів необхідними та достатніми знаннями у галузі права для того, щоб мати можливість регулювати свою поведінку під час проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та передбачати наслідки відмови від проходження вказаного огляду, та прийняв свідоме рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучи достовірно обізнаним про наслідки такої відмови, а саме про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У суді інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат, тобто фахівець у галузі права. Сам ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду.

За таких обставин суд відхиляє доводи захисника щодо необхідності закриття провадження у справі з мотивів нероз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 прав та обов`язків, оскільки вказана обставина сама по собі не спричинила негативного впливу на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, в тому числі й на допустимість доказів.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.7. Аргументи захисника

ОСОБА_1 з моменту складання протоколу по сьогодення є діючим військовослужбовцем, проте на місце події працівників ВСП викликано не було, що є порушенням встановленого порядку.

Позиція суду

Згідно з ст. 266-1 КУпАП, на яку посилався захисник, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан наркотичного сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані наркотичного сп`яніння, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Суд констатує, що будь-яких даних відносно того, що ОСОБА_1 під час керування вказаним вище транспортним засобом виконував обов`язки військової служби, а також що вказаний транспортний засіб відноситься до транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань, матеріали справи не містять.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.8. Аргументи захисника

Рапорти працівників поліції є недопустимими доказами.

Позиція суду

Виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі іншими документами.

Таким чином, доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути й будь-які інші документи, крім прямо визначених у ст. 251 КУпАП, за умови, що вказані документи містять інформацію, яка відноситься до предмету доказування в справі.

Рапорти, виходячи з їх змісту, містять інформацію щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення судом встановлена не на підставі виключно рапортів працівників поліції, а на підставі аналізу сукупності зібраних у справі доказів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення та об`єктивних даних відеозапису.

Доводи захисника відносно того, що рапорти за своєю формою суперечать правовому визначенню поняття «рапорт», суд відхиляє, оскільки суд оцінює вказані документи з точки зору їх сутнісного наповнення, тобто змісту.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.9. Аргументи захисника

Запис відеореєстратора починається о 21:07 год. В цей час на території Харківської області була оголошена повітряна тривога. Ураховуючи наведене, працівники поліції повинні були зупинити проведення будь-яких дій з ОСОБА_1 .

Позиція суду

Як вбачається з доводів захисника та даних інтернет-ресурсу, на який посилався захисник в письмових запереченнях, станом на час зупинки працівниками поліції автомобіля під керування ОСОБА_1 вже декілька хвилин була оголошена повітряна тривога, яка розпочалась о 21:04 год.

Таким чином, ОСОБА_1 не припинив керування транспортним засобом у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Згідно з даними відеозапису, під час процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не заявляв клопотання про зупинення вказаної процедури у зв`язку з повітряною тривогою та не зазначав на своєму бажанні пройти до укриття.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.10. Щодо інших аргументів захисника

Під час розгляду справи судом не встановлено таких порушень законодавства України в ході огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, які могли би негативно позначитись на дотриманні прав і свобод ОСОБА_1 та загальній справедливості судового розгляду.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє посилання захисника на концепцію плодів отруєного дерева, порушення засад верховенства права під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та посилання на відповідну практику Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України, судів апеляційної та першої інстанції.

7. Накладення стягнення

Оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у суду, виходячи з положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, відсутні підстави враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 07.11.2023, винесеної у справі № 645/2694/23.

Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких даних відносно того, що під час вказаних вище подій, з приводу яких складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виконував військові або службові обов`язки. Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких даних відносно того, що транспортний засіб «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , відноситься до транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для передачі матеріалів про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (ч. 3 ст. 15 КУпАП).

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, UА0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов