КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3788/2024 Суддя суду апел. інст.-В.Глиняний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Угрина С.В. та на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Судом встановлено, що в 00 год. 30хв. 01.06. 2023 року ОСОБА_1 по вул. Лаврська, 8 в м. Києві керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; поведінка на відповідала обстановці; почервоніння шкіри обличчя. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Угрин С.В. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді просять її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1ст.130 КУпАП.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат Угрин С.В. зазначає, що висновки судді не відповідають дійсним обставинам справи, постанова винесена з порушенням процесуального та матеріального права без об`єктивного та повного дослідження всіх обставин справи. Адвокат вважає, що під час складання протоколу працівники поліції грубо порушили права ОСОБА_1 на захист, не ознайомивши його з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та недотримались вимог Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису , затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 не забезпечивши безперервного відеозапису, на що суддя не звернув увагу. Вважає адвокат, що працівники поліції безпідставно не залучили до складання протоколу про адміністративне правопорушення свідків відмови ОСОБА_1 , не зазначили у протоколі ідентифікаційних ознак записуючого пристрою, а тому складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та долучений до нього відеозапис з камер поліцейських не можуть бути належними та допустимими доказами.

Також адвокат вважає, що суддя не дав належної оцінки тому факту, що в протоколі про адміністративне правопорушення є невідповідність у викладенні обставин події, оскільки на відеозаписі наявний державний номерний знак НОМЕР_2 ІЕ, тоді як у протоколі зазначено д.н. НОМЕР_3 , та не врахував, що працівники безпідставно висунули ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Не враховано, вважає адвокат, суддею і тої обставини, що матеріали адміністративної справи не містять даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та безпідставно відхилено наданий стороною захисту висновок експертного дослідження КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичних експертиз» №210, за яким у крові ОСОБА_1 відсутні будь-які спирти.В обґрунтування своїх вимог адвокат посилається на практику Верховного Суду та ЄСПЛ.

В судове засідання ОСОБА_1 та адвокат Угрин С.В., які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явились, в доповненнях до апеляційної скарги, яка надійшла до суду 26 липня 2024 року адвокат просить апеляційну скаргу розглядати у його та ОСОБА_1 відсутність. Враховуючи вимоги ст.294 КУпАП вважаю за можливе розглядати апеляційну скаргу без участі сторін.

Перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скаргащодо оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі,яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння. За матеріалами адміністративно справи ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР не виконав.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 028470 від 01червня 2023 року, з якого вбачається, що цього дня в 00 год 30 хв по вул. Лаврська, 8 у місті Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген Тоурег», д.н.з. НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження у встановленому порядку на вимогу поліцейського огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, підписаний особою, яка його склала.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються: відеозаписом нагрудних камер 476687 та 472080 працівників поліції, долучених до протоколу, з яких встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляду у встановленому законом порядку на встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що він не погодився. При цьому, працівники поліції вбачали у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, вказували на них ОСОБА_1 , роз`ясняли йому наслідки відмови від проходження огляду на встановлення такого стану; направленням ОСОБА_1 як водія на огляд до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для встановлення стану алкогольного сп`яніння; розпискою ОСОБА_2 , якому було передано автомобіль «Фольксваген Тоурег» на зберігання із зобов`язанням не передавати керування цим транспортним засобом ОСОБА_1 протягом 24 годин.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у відмові пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння, як особою, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скаргипро безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП, з посиланням на відсутність доказів керування ним транспортним засобом, слід визнати непереконливими, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №028470 від 01червня 2023 року, за яким ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу у якого поліцейські вбачали ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився на їх вимогу пройти огляд на встановлення стану такого сп`яніння. Подія мала місце в ніч на 01 червня 2023 року по вул. Лаврська, 8 у м. Києві; долученими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з орієнтуванням, що надійшло на спец лінію щодо можливої ДТП та перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу твердження апелянтівпро те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом обставин правопорушення, оскільки відповідно до положень ст.251 КУпАП доказом у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи,зокрема, такі дані встановлюються і протоколом про адміністративне правопорушення.

Досліджені відеозаписи з камер поліцейськихдає підстави стверджувати, що за кермом автомобіля «Фольксваген Тоурег», після його зупинки поліцейськими, знаходився саме ОСОБА_1 , оскільки під час з`ясування обставин зупинки автомобіля, обставин можливого ДТП, складання протоколу про адміністративне правопорушення лише він спілкувався з працівниками поліції як водій автомобіля, не заперечуючи цієї обставини. Пасажир, який їхав разом із ОСОБА_1 , не говорив про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Не є переконливими доводи апеляційної скарги про недопустимість складеного протоколу про адміністративне правопорушення як доказу вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення з посиланням на відсутність у ньому свідків, які б підтвердили відмову від проходження огляду нс встановлення стану алкогольного сп`яніння, а відтак - відсутність факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, як і недопустимість як доказів відеозаписів з нагрудних камер поліцейських. З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з камер поліцейськихвбачається, що працівники поліції неодноразово намагались з`ясувати у ОСОБА_1 його ставлення щодо проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння та у який спосіб, на що він не реагував, своєю поведінкою підкреслював небажання пройти такий огляд. З огляду на ці обставини, враховуючи, що протокол підписаний ОСОБА_1 , а чинний КУпАП не передбачає обов`язкової наявності свідків при складанні протоколу за наведених вище обставин, відсутні підстави вважати, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положення ст. 256 КУпАП. Відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення були зафіксовані на камери 472080 та 476687, що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а долучені диски з відеозаписами відповідають змісту адміністративного протоколу. Стверджувати, що відеозапис не є безперервним, як посилаються апелянти, підстав не має, оскільки відеозапис здійснено з двох камер, що не виключає розриву запису.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність викладення у протоколі про адміністративне правопорушення обставин події з посиланням наявність у автомобіля «Фольксваген Тоурег», що вбачається з відеозаписів, державного номерного знаку НОМЕР_5 , тоді як у протоколі зазначено FAU003 і ця обставина раніше була підставою для повернення судом матеріалів адміністративної справи до правоохоронного органу для доопрацювання, не можуть бути визначальними для визнання протоколу таким, що не може бути доказом у вчиненому правопорушенні. Як вбачається із супровідного листа Відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у м. Києві на автомобілі «Фольксваген Туорег» було встановлено номерний знак НОМЕР_5 , який не відповідав реєстраційним документам автомобіля. Про те, що автомобіль мав номерний знак НОМЕР_4 свідчить і розписка ОСОБА_2 , якому 01.06.2023 року було передано автомобіль на зберігання.

Надуманим слід вважати доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення працівниками поліції процесуальних прав ОСОБА_1 та наслідків відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння, як і не встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на початку з`ясування всіх обставин події, оскільки з переглянутих долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що ці процесуальні права ОСОБА_1 були роз`ясненні, в протоколі про адміністративне правопорушення були викладені ознаки алкогольного сп`яніння, ознайомившись з протоколом ОСОБА_1 підписав його, що вказує на те, що він ознайомлений з процесуальними правами. Вимог щодо часу повідомлення водія про виявлення у нього ознаки сп`яніння, чинний КУпАП не містить.

Посилання в апеляційній скарзі про неврахування суддею місцевого суду наданого стороною захисту Висновку експертного дослідження №210 Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, проведеного 07.06.2023 року, не вказує на незаконність оскаржуваної постанови, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння здійснюється у закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Такий огляд та складання висновку проводиться в присутності поліцейського. З наданого висновку вбачається, що він був проведений у порушення вищевказаних вимог КУпАП: не у визначеному законом закладі охорони здоров`я; за відсутності поліцейського; у невідповідності з установленим часом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 028470 від 01 червня.2023 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову, як особа яка керує транспортним засобом, пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Цей обов`язок на водія покладено п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яким він зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тоді як п. 2.9 а) Правил дорожнього руху забороняє водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з дотриманням загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Угрина С.В. залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний