Справа № 365/51/24
Номер провадження: 3/365/38/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" лютого 2024 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділу поліцейської діяльності № 1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182162 від 20.01.2024, складеного поліцейським ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, 20.01.2024 о 00 годині 11 хвилин в смт Згурівка по вул. Українська Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 керувала автомобілем HONDA, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовилася під відеозапис портативного відеореєстратора № 6/97, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинила відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , спочатку пояснила, що своєї вини вона не визнає. Зазначила, що поліцейські її не зупиняли, не доганяли. Вона під`їхала на стоянку, зупинила автомобіль і до неї підійшов поліцейський щоб перевірити документи. Визнає, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В ту ніч їй написав повідомлення знайомий ОСОБА_2 і звинуватив її в тому, що вона пошкодила шини на його автомобілі. Вона приїхала до пошкодженого автомобіля щоб все з`ясувати. Вважає, що її підставили. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вона відмовилася, оскільки вважала, що її не зупиняли поліцейські. Після дослідження матеріалів адміністративного правопорушення у судовому засіданні свою вину визнала, зазначила, що вчинила неправильно, не думала, що можуть бути такі наслідки.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні досліджені:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182162 від 20.01.2024 (а.с. 2 протокол, 3 копія протоколу);

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проводився у зв`язку з виявленнями ознаками запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Результат огляду від огляду відмовилась (а.с. 4);

-направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2024, 00 год. 30 хв. до КНП «Згурівська лікарня Згурівської селищної ради», результат огляду - відмовилась (а.с. 5);

-акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.01.2024, в якому вказано, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з ч. 1 ст. 130, ст. 126 КУпАП (а.с. 6);

-постанова Згурівського районного суду Київської області від 27.12.2023, в якій ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.8-9);

-довідка про притягнення до адміністративної відповідальності від 22.01.2024 відносно ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності 27.12.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП штраф 340 грн (а.с. 10);

-довідка від 22.01.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 3241, термін дії з 14.06.2023 по 14.06.2053 (а.с. 11);

-долученими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами подій. На першому відео зафіксовано патрулювання поліцейськими в нічний час доби, рух автомобіля по вулиці у селищі Згурівка, поворот автомобіля на стоянку під жилим будинком, факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем. На другому відео відображено як працівники поліції під`їхали до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та просили пред`явити документи на автомобіль. ОСОБА_1 заперечувала з приводу того, що її зупиняли поліцейські. Поліцейські пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`янінні на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. При цьому ОСОБА_1 вела себе агресивно, кричала, відмовилась від проведення огляду. В салоні автомобіля перебувала маленька дитина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На третьому відео зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими роз`яснено ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 268 КУпАП (а.с. 7).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення на особу, яка вчинила правопорушення, адміністративного стягнення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яка є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 130, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійокз позбавленням права керування транспортирними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М. Кучерява