ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2808/24 Справа № 181/1293/24 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши за участю захисника Паливоди В.П. у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу захисника Паливоди Віталія Петровича у інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого вчителем Слов`янського ліцею, мешканець АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови 14 серпня 2024 року о 15.18 годині водій ОСОБА_1 по вул. Гончарівській, с. Слов`янка керував транспортним засобом марки GEELY МК, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітке мовлення). На вимогу працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Не погодившись із рішенням суду захисник Паливода В.П. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставин щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а викладені в постанові суду першої інстанції висновки суду відносно винуватості ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху , за які можливо було б його зупинити.

Вказує, що відповідно до відеозапису, вимогу проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції висловив після перевірки особи ОСОБА_1 та слів останнього про те, що напередодні він вживав пиво, оскільки перед цими словами працівники поліції не вбачали жодних ознак сп`яніння, не озвучували їх.

Стверджує, що працівник поліції спонукав водія до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повідомивши , що відмова від такого огляду є правом водія та не роз`яснив наслідки таких дій.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейского не можуть бути належними доказами по справі, оскільки вони суперечать матеріалам справи, зокрема відеозапису.

Під час апеляційного розгляду справи:

- захисник Паливода В.П. підтримав доводи поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній вимог, просив про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Межівського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №831032 від 14 серпня, 14 серпня 2024 року о 15.18 годині водій ОСОБА_1 по вул.Гончарівській, с.Слов`янка керував транспортним засобом марки GEELY МК, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітке мовлення). На вимогу працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Крім того зафіксовано, що у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Зазначена в протоколі серії ААД №831032 від 14 серпня 2024 року суть адміністративного правопорушення повністю узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту акту огляду (а.с.3) водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння вбачається, що останній від огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеокамери працівників поліції.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4) встановлено, що ОСОБА_1 на підставі виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення мови), запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у КНР «ЦЛ » МСР. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Із наявного у матеріалах справи відеофайлу вбачається, що 14 серпня 2023 року у селі Слов`янка по вул. Гончарівська, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній порушив п. 9.2б ПДР України, а саме не ввімкнув світловий покажчик повороту. Під час спілкування поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, порушення мовлення. Після виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився ( 15:21:04) та пояснив поліцейським, що вживав пиво.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів керування ним транспортним засобом суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА номер 2831334 від 14 серпня 2024 року, де зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely MK державний номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом не подав сигнал покажчиками повороту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому, відомості про оскарження та скасування вказаної постанови в матеріалах справи відсутні, що також підтверджує керування ОСОБА_1 14 серпня 2024 року о 15 годині 33 хвилин у с. Слов`янка, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, по вул. Гончарівська транспортним засобом Geely MK державний номерний знак НОМЕР_1 .

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №831032 від 14 серпня 2024 року, складений відповідно до чинного законодавства, зокрема, в ньому викладені суть адміністративного правопорушення та здійснено опис установлених обставин, Інспектором також було зазначено, які саме в правопорушника були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що в подальшому і стало підставою для висловлення пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння, на що в даному випадку ОСОБА_1 не погодився.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідком закриття провадження у справі.

При розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи, його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 не спростовують встановлених судом обставин, суперечать наявним у справі доказам і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун