Справа № 289/1262/24
Номер провадження 3/289/1075/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП відсутній в матеріалах справи,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення до протоколу від 19.05.2024 серії ААД № 745844, 19 травня 2024 року о 23:09 год на 86 км+900 м автомобільної дороги Київ-Чоп ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом«Volkswagen Т6», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу дистанції, швидкості, не був уважним, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1, 2.3 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця його проживання, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення і підтверджена підписами самого ОСОБА_1 у цьому протоколі. Оскільки судом були вжиті заходи для забезпечення останнього права на участь у судовому засіданні, а його відсутність відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, вищевказані пошкодження мають бути наслідком порушення правил дорожнього руху, про що зазначено зокрема у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення разом з протоколом надано схему місця ДТП від 19.05.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 19.05.2024.

Постановами Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.16.2024 та 15.08.2024 матеріали даної справи повертались до Управління патрульної поліції в Житомирській області для доопрацювання, а саме надання доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували прямий причинний зв`язок між дією кожного із учасників ДТП, хто з них своїм порушенням створив небезпеку, дії кого з них призвели до виникнення аварійної обстановки та перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками.

Однак, на виконання вказаних постанов суду надано лише рапорт поліцейського від 07.07.2024 та копію рапорту поліцейського від 31.08.2024, згідно яких встановити винну і потерпілу особу у цій справі не представилось можливим, у зв`язку із чим було прийнято рішення скласти протоколи про адміністративні правопорушення на обох учасників ДТП, тобто як на ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , з метою встановлення винуватця ДТП в судовому порядку.

Таким чином, дослідивши вказані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водночас, суд звертає увагу, що вказаний адміністративний протокол було складено 19.05.2024, тобто, на момент розгляду справи закінчився 3-х місячний строк накладення адміністративного стягнення за вказане адміністративне правопорушення.

Вирішуючи дане питання в першу чергу слід зазначити, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО