Справа № 595/1892/24
Провадження № 3/595/935/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

22 листопада 2024 року о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , будучи матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухилялася від виконання батьківських обов`язків передбачених законодавством щодозабезпечення належних умов проживання дітей, а саме залишила без нагляду свою дочку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280891 від 25.11.2024, вбачається, що ОСОБА_1 була повідомлена про те, що розгляд справи відбудеться у Бучацькому районному суді 03.12.2024 о 10 год. 00 хв., що підтверджується її підписом у протоколі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, та про розгляд справи Бучацьким районним судом, в судове засідання не з`явилася, жодним чином не цікавилася рухом відомого їй провадження.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280891 від 25.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 22.11.2024 близько 12 год. 00 хв. її дочка ОСОБА_1 поїхала в м. Бучач та залишила їй внучку ОСОБА_2 . Коли ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_1 , щоб запитати коли вона повернеться додому, остання відповіла, що того дня додому не приїде; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши в сукупності всі обставини по справі, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується по місцю проживання, вважаю, що на неї слід накласти стягнення у виді попередження, що сприятиме її вихованню та запобігатиме вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.184, ст.ст.22,251,252,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора