Справа № 339/319/24 141
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
- за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,
20 липня 2024 року о 20:52 год. ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.4 ПДР України, по вул. О.Степанівни в с.Гузіїв Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом Spark д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та за допомогою спеціального звукового сигналу.
Вказані дії кваліфіковані за ст.122-2 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З огляду на вимоги статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів пункту 2.4 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Норма статті 122-2 КУпАП містить дві частини правопорушень, які передбачають адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу (ч.1 ст.122-2 КУпАП), а також адміністративну відповідальність за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу (ч.2 ст. 122-2 КУпАП).
Проте, як слідує із складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №103008 від 20 липня 2024 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП без зазначення частини цієї статті, яка передбачає його відповідальність за дане правопорушення.
Окрім того, стосовно дій ОСОБА_1 якому ставиться у вину порушення п. 2.4 ПДР України, то також слід зазначити, що п. 2.4 ПДР України має підпункти від "а-в", кожен з яких окремо вказує про відповідальність за порушення правил зупинку.
Згідно статті 221 КУпАП до компетенції районних судів належить лише розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а частиною першою статті 229 КУпАП передбачено підвідомчість розгляду справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.122-2 КУпАП органам автомобільного транспорту та електротранспорту.
Оскільки органом поліції у вину ОСОБА_1 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, яка містить дві частини з різною підвідомчістю розгляду справ за цією нормою закону про адміністративну відповідальність, без зазначення частини (першої чи другої) цієї статті, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення за статтею 122-2 КУпАП.
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.
Крім того суд звертає увагу, що КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації» Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року наголосив на тому, що суд не вправі на шкоду особі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення).
За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, яка містить дві частини з різною підвідомчістю розгляду справ за цією нормою закону про адміністративну відповідальність, без зазначення частини (першої чи другої) цієї статті, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення за статтею 122-2 КУпАП, перекваліфікація якого чи самостійне редагування вищевказаного протоколу судом не допускається.
А тому із урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
Керуючись ст.ст. 122-2, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Закрити справу про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун