Справа № 298/1694/24
Номер провадження 3/298/1144/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 119394

від 29.08.2024 ОСОБА_1 29.08.2024 о 10 год. 35 хв. в с. Малий Березний по вул. Ублянська, повторно протягом року керував транспортним засобом марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а. ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши, що такі не відповідають дійсності. При цьому пояснив, що 29.08.2024 за кермо не сідав, в той день за кермом був його друг ОСОБА_2 , який має право керування транспортним засобом , та який разом з ним їздив на заправку ОККО, що знаходиться в с. Малий Березний, за бензином. Приїхавши на заправку, виявили, що бензину нема. У зв`язку з чим ОСОБА_1 вирішив пішки з каністрою піти на іншу заправку, яка знаходилась через дорогу. На заправці, яка знаходилась через дорогу від тої заправки, де стояв автомобіль, до ОСОБА_1 підійшли поліцейські та попросили в нього документи. Підійшовши, з метою виконання вимоги поліцейського показати документи, до автомобіля, який залишився разом з другом на заправці ОККО, він побачив, що автомобіль закритий, а друга нема. ОСОБА_1 вказав, що телефонував другу разів п`ять, але той слухавки не взяв. Як потім стало відомо ОСОБА_1 , за час його відсутності його другу ОСОБА_3 , якісь незнайомі люди повідомили, що їдуть військові. Почувши таке, ОСОБА_4 налякався та, не дочекавшись ОСОБА_1 , втік, забравши ключі від машини з собою. Також ОСОБА_1 вказав, що повідомив поліцейських, що не може дати документи, оскільки такі знаходяться в машині, на якій він приїхав разом з другом, який за час його відсутності десь зник. Крім того, вказує, що поліцейського, який склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_5 , у момент, коли його затримали працівники поліції, був відсутній та прийшов до них десь через 15 20 хвилин після того, як його затримали. Також ОСОБА_1 вказав, що з постановою про накладення адміністративного стягнення від 29.08.2024 серії ЕНА № 2935674 його не ознайомлювали та таку не вручали, у зв`язку з чим складатимуть таку постанову не пояснили, а тільки повідомили, що він отримає її поштою. Однак за станом на 04.11.2024 він таку не отримав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , суддя встановила таке.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (ст. 280 КУпАП).

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

(ч. ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП).

В ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано повторно протягом року керування транспортним засобом марки АУДІ А 6, д.н.з. НОМЕР_1 , і такі його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого за

ч. 5 ст. 126 КУпАП є, наявність факту керування транспортного засобу особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що має бути вчинене повторно протягом року.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду надано:

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2935674 від 29.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом під час руху, не будучи пристебнутим паском безпеки, а також автомобіль не зареєстрований протягом 10 діб у встановленому законом порядку з моменту придбання митного оформлення при обов`язковій його реєстрації;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2514038 від 01.07.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП через порушення дозволеної швидкості руху в населеному пункті та за відсутності посвідчення водія відповідної категорії;

- довідку до адміністративного протоколу ЕПР1№119394 від 29.08.2024, згідно з якою відповідно до даних бази ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (довідка від 30.08.2024 №7272/106/25/3-2024);

- рапорт інспектора СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції С. Ковача від 29.08.2024, в якому зазначено, що ним разом з інспектором СРПП ВП №2 капітаном поліції М.Нинчак близько 10 год. 45 хв. в с. Малий Березний по вул. Ублянська, за порушення п. 2. 3 «в» та п. 30. 1 ПДР України зупинено автомобіль марки Ауді А6 тимчасовий д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та під час перевірки документів було встановлено, що вищевказаний громадянин керує транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом та відповідно до даних бази ІПНП «ГСЦ» його не отримував.

Суддя констатує, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2935674 від 29.08.2024, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2514038

від 01.07.2024, рапорт інспектора СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції С. Ковача від 29.08.2024 не можуть вважатись беззаперечними доказами у справі, оскільки вказані документи складені самими правохоронцями.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17 зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного об`єктивного доказу, про який йдеться ст. 251 КУпАП (зокрема пояснень свідків, фото-, відеофіксації), яким би підтверджувався факт наявності обставин, про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , зокрема керування ним 29.08.2024 о 10 год. 35 хв. транспортним засобом.

Так, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліції для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Також з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, яким чином правоохоронці встановили особу правопорушника, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, транспортний засіб, на якому таке правопорушення за даними протоколу про адміністративне правопорушення вчинено, а також докази про те, що працівниками правоохоронних органів витребовувались у ОСОБА_1 реєстраційні документи на транспортний засіб чи будь-які інші документи.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо відмови водія ОСОБА_1 пред`явити поліцейському реєстраційного документа на транспортний засіб, а також страхового поліса, як і відсутня в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідна постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, яка складається за наслідками такої відмови.

Також є незрозумілими причини відсутності підпису ОСОБА_1 у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2935674 від 29.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом під час руху, не будучи пристебнутим паском безпеки, а також автомобіль не зареєстрований протягом 10 діб у встановленому законом порядку з моменту придбання митного оформлення при обов`язковій його реєстрації, за обставин наявності такого підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, який фактично складено в один і той час. Вказана постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відміток про те, що ОСОБА_1 відмовився підписувати таку та відмовився її отримувати. Крім того, згідно з вказаною постановою про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Ублянська в с.Малий Березний, будучи непристебнутим паском безпеки, о 10 год. 46 хв., в той час як протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП складено стосовно нього за діяння, вчинені ним о 10 год. 35 хв.

В силу положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя наголошує на тому, що із врахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачяться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Зважаючи на наведене, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , в яких він заперечує факт керування 29.08.2024 транспортним засобом, а також відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення об`єктивних доказів, які б указували на протилежне, зважаючи на положення ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя позбавлена можливості констатувати про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не підтверджена об`єктивними доказами, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 126 ч. 5, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за

ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Ротмістренко О.В.