Справа № 146/1232/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2024 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 Тульчинського РВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 258625, 31 липня 2024 о 21 год. 50 хв. на автодорозі Р08 на 80 км при виникненні перешкоди для руху, а саме дикої тварини козулі, водій не зміг безпечно зменшити швидкість та здійснив наїзд на дику тварину. Автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.3 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що коли він керував вищевказаним транспортним засобом, на дорогу прямо перед його автомобілем несподівано вискочила козуля. Він викликав сам працівників поліції.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, особа може бути визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та порушенні п. 12.3 ПДР України лише, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був об`єктивно спроможний виявити вчасно перешкоду у вигляді тварини і негайно вжити необхідних заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до ч.2 ст.252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі Карелін проти Росії ( заява № 926/08 від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

За вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У суду немає достатніх доказів того, що ОСОБА_1 порушив будь-які ПДР, оскільки наявні матеріали не дозволяють суду надати оцінку виконання/невиконання водієм вимог п. 12.3 ПДР України.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій транспортного засобу, за дорожньої обстановки, що склалася, не мав можливості уникнути небезпеки - тварини, яка вибігла на проїзну частину дорогу, і тим самим створила небезпеку для руху транспортного засобу.

Отже, дослідивши наявні матеріали справи у співвідношенні з поясненнями ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, а в підсумку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підлягає до закриття на п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 221, 247, 252, 256, 279, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 01 листопада 2024 року.

Суддя І.В.Скаковська