П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює адміністратором адміністративного відділу управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справа № 357/15477/24, провадження № 3/357/6819/24. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 для розгляду адміністративних матеріалів визначено суддю ОСОБА_2 .

Також у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справа № 357/15481/24, провадження № 3/357/6821/24. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.10.2024 для розгляду адміністративних матеріалів визначено суддю ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин вказані матеріали об`єднано в одне провадження під єдиним номером справи № 357/15477/24, провадження № 3/357/6819/24.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-6 КУпАП розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Гр. ОСОБА_1 з`явилася в судове засідання. В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Також в судовому засіданні був присутній прокурор Шлапацький О.В.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя встановила наступне.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді адміністратора адміністративного відділу управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області порушила вимоги ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону № 1700- VII, несвоєчасно, без поважних причин, подавши щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (протокол № 3185 від 21.10.2024).

Крім того, відповідно до протоколу № 3185 від 21.10.2024, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді адміністратора адміністративного відділу управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області порушила вимоги ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону № 1700- VII, несвоєчасно, без поважних причин, подавши щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину. Додатково пояснила, що перебувала у декретній відпустці та не слідкувала за змінами законодавства. Відтак про поновлення обов`язку подачі відповідних декларацій за 2021 та 2022 роки дізналась з запізненням.

Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти стягнення в межах санкції відповідної статті.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 21.09.2016 № 333-К ОСОБА_3 з 26.09.2016 призначено на посаду адміністратора УАП БМР. Зазначену посаду віднесено до п`ятої категорії посад та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до розділу ІІІ особової картки ОСОБА_3 розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 27.11.2018 № 368-К з 01.12.2018 їй присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах V категорії.

Розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 21.08.2019 № 296-К ОСОБА_3 , яка при реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 внесено відповідні зміни до документів, що пов`язані з її трудовою діяльністю.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Отже, ОСОБА_1 будучи адміністратором УАП БМР, є посадовою особою місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції" (далі Закон № 1700-VІІ). Аналогічно пп «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

З вимогами, встановленими Законом № 1700-VІІ ОСОБА_1 ознайомлена 26.09.2016, що підтверджується її підписом на відповідному бланку-ознайомленні.

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України № 1700-VІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Суб`єктами правопорушень, згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП, у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відтак, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» адміністратор УАП БМР ОСОБА_1 , як посадова особа місцевого самоврядування, є особою на яку поширюється дія вказаного Закону.

Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023 року.

Відповідно до розділу XIII "Прикінцеві положення": пункт 2-7 викладено в такій редакції: Установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відтак ОСОБА_1 мала подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки до 31.01.2024 (включно).

Натомість відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті НАЗК, щорічну декларацію за 2021 рік ОСОБА_1 подала 20.03.2024 о 15 год. 32 хв, а за 2022 рік 0 20.03.2024 о 15 год. 35 хв.

Поважних причин для несвоєчасного подання щорічної декларації за 2021 та 2022 роки як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у ОСОБА_1 не встановлено, оскільки як вбачається з досліджених матеріалах, вона дізналась про такий обов`язок до закінчення її декретної відпустки, відтак проявивши обачність та зацікавленість мала можливість виконати свій обов`язок вчасно.

Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2021 та 2022 роки.

Підстави для закриття адміністративного провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП відсутні.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Оскільки правопорушення вчинено 20.03.2024 року, на момент судового розгляду не сплив 2-річний строк з дня його вчинення

Крім того, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у листі від 09.04.2021 № 1089/0/2-21 (абз. 1, 2 сторінки 7) виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, на час судового розгляду не сплив 6-місячний строк з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 підлягає лише одноразове застосування санкції, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вчинені нею правопорушення є однотипні і відповідно передбачають однакову санкцію.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зважаючи на наявність обставини, що пом`якшують відповідальність, якою є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя вважає, що стягнення в мінімальних межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 172-6, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК