ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши справу про адміністративного правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.10.2024 серії ЕПР1 № 148621, 11.10.2024 о 23 год 35 хв в м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 81, водій автомобіля « Ford Fusion» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції , у результаті чого здійснив наїзд на тварину, чим порушив пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 , повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки у вигляді текстового повідомлення на номер телефона, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив, з клопотаннями про відкладення судового розгляду до суду не звертався.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У відповідності до приписів ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, можуть бути розглянуті судом за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вирішив справу розглядати за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та діями водія, які виразилися в порушенні правил дорожнього руху, що є однією із складових об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, без якої не можна говорити про наявність складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В силу приписів пп. «б» п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 245 КУпАП становлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В письмових поясненнях, наданих працівникам поліції, ОСОБА_1 зазначив, що дорожньо-транспортна пригода настала в наслідок того, що собака вибігла на проїзну частину та кинулася під колеса керованого ним автомобіля. При цьому, він в мент зіткнення швидкості руху не перевищував, а перед зіткненням з твариною вживав заходів щодо його зіткнення.

Доказів на спростування доводів ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях порушень вищезазначених приписів Правил дорожнього руху та наявності причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та подією дорожньо-транспортної пригоди, о протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

В силу ч. 2 ст. 62 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге та Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Стеценко