ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2061/24 Справа № 243/5157/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн.;

ВСТАНОВИВ:

постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18.06.2024 о 16 год. 14 хв. перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння (порушення координації руху, запах з ротової порожнини) в умовах особливого періоду, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна, суперечить фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що його було протиправно затримано, у зв`язку із чим він звернувся до поліції, під тиском змусили підписати невідомі документи.

Звертає увагу, що суд першої інстанції ґрунтуючись на припущеннях не дослідив а не з`ясував обставин справи, зокрема не звернув увагу, що ОСОБА_1 не перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини, останнього затримано на автовокзалі м.Слов`янськ, що виключає склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Порядок підтвердження вчинення військовослужбовцями адміністративного правопорушення відповідальність за вчинення якого передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП встановлено пунктом 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23.08.2017 №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.09.2017 за №1166/31034 (далі Інструкція). Згідно з якою, у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння, що визначені в пункті 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція про порядок виявлення ознак сп`яніння) на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я.

Як на доказ вини ОСОБА_1 , місцевий суд послався на протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 3374 від 18.06.2024 року; військовим квитком серії НОМЕР_3 , що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Однак, суддя місцевого суду прийшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме, в умовах особливого періоду перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 місцевий суд вийшов за межі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та неправомірно встановив ознаки адміністративного правопорушення вчинені ОСОБА_1 , які не є предметом розгляду в призмі адміністративного правопорушення по даній справі.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що солдат ОСОБА_1 відповідно до припису командиру ВЧ НОМЕР_4 рухався до ВЧ НОМЕР_2 (тобто, виконував обов`язки військової служби), в подальшому був виявлений за адресою АДРЕСА_3 патрулем ВСП, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини та був направлений до «КНП м. Краматорськ» у м. Слов`янськ, де від проходження огляду відмовився, в умовах особливого періоду.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, судом у своїй постанові зазначені зовсім інші обставини, які в протоколі ДНК-2 3374 не наведені та відповідно у вину ОСОБА_1 не ставляться, вказані порушення місцевого суду є суттєвими та такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення із прийняттям нового.

Апеляційний суд вирішуючи питання про наявність або відсутність вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, зазначає, що в силу ч.6 ст.266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, в супереч вищенаведеної норми закону, в протоколі про військове адміністративне правопорушення ДНК-2 № 3374 від 18 червня 2024 року відсутні відомості щодо жодного свідка адміністративного правопорушення та матеріали справи не містять письмових пояснень свідків. Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-які відеоматеріалів на підтвердження використання спеціальних технічних засобів відеозапису. Наведене вказує, що огляд ОСОБА_1 проведено з істотними порушеннями вимог діючого законодавства

З огляду на зазначене, апеляційний суд, встановивши порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 , визнає протокол про військове адміністративне правопорушення ДНК-2 № 3374 від 18 червня 2024 року неналежним та недопустимим доказом по справі. Вина особи не може ґрунтуватися на документах, які складені всупереч вимогам нормативних актів.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєва проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі про адміністративне

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА