№ провадження 3/646/4823/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2024 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли з 1 відділу 4 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працює на посаді командира відділення-начальника радіостанції відділення управління командира батальйону взводу зв`язку 205 ОБ 241 ОБР ТРО військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 1П від 23.10.2024 23 жовтня 2024 року оперуповноважений 1 відділу 4 управління ДВКР СБ України старшим лейтенантом ОСОБА_2 , в ході виконання завдань, визначених статтею 2 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» №374-IV від 26 грудня 2002 року, у місце тимчасової дислокації 205 ОБ 241 ОБР ТРО віч А7374 у районі н.п. Куп?янськ-Вузловий, Харківської області, виявив триваюче порушення порядку обліку, зберігання, і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації з боку сержанта ОСОБА_3 . Порушення полягає у тому, що безпосередньо у місце тимчасової дислокації 205 об 241 обр ТРО віч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 використовуючи ноутбук НР DESKTOP-09ЕВЗРО, жорсткий диск: Micron 1100, 256 Gb, серій номер PF9XB7903077 (далі - ПЕОМ), який належить йому на праві приватної власності, не є власністю держави в особі ЗС України та не призначений для роботи, виготовлення, обробки та зберігання службової інформації з обмеженим доступом, в тому числі «для службового користування», опрацьовував електронні документи, а саме: «ПБД_зв?язок_29.07.2024» від 30.07.2024 року, «ПБД_зв?язок_30.07.2024» від та «ПБД_зв?язок_31.07.2024» від 30.07.2024 року, що містять відомості щодо бойового донесення підрозділам 205 об в/ч НОМЕР_1 та способів його виконання у зоні проведення бойових дій. Відповідно до підпункту 19.26 Наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 30.01.2023 №12 «Про затвердження Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПСІ-2023)» зазначені відомості відносяться до інформації з обмеженим доступом, а саме «для службового користування». При цьому, доступ до вказаного ПЕОМ мали інші військовослужбовці, які використовували його у своїх особистих потребах та мали можливість знайомитися із документальними матеріалами, що зберігаються на ньому.

Зокрема, під час огляду вищезазначеного ПЕОМ, виявлено електронні файли:

1)«ПБД зв?язок 29.07.2024» від 30.07.2024 року, зберігається за адресою C:/пользователь(125 КБ, 30 липня 2024 р., 13:15:10), інформація в якому відповідає підпункту 1.4 ПСІ, та який також оброблявся іншими військовослужбовцями. Файл відповідає poздрукованову оригіналу підсумкового бойового донесення.;

2)«ПБД зв?язок 30.07.2024» від 30.07.2024 року, зберігається за адресою C:/пользователь(132 КБ, 30 липня 2024 р., 13:11:18), інформація в якому відповідає підпункту 1.4 ПСІ, та який також оброблявся іншими військовослужбовцями. Файл відповідає роздрукованому орипналу підсумкового бойового донесення.;

3)«ПБД зв?язок 31.07.2024» від 30.07.2024 року, зберігається за адресою C:/пользователь(134 КБ. 30 липня 2024 р., 13:12:22), інформація в якому відповідає підпункту 1.4 ПСІ, та який також оброблявся іншими військовослужбовцями. Файл відповідає роздрукованому оригіналу підсумкового бойового донесення.

Крім того, зберігання інформації на ПЕОМ, відбувається з підключенням до глобальної мережі Інтернет, з якої ОСОБА_1 здійснює доступ до різноманітних сайтів всесвітньої мережі, всупереч вимогам ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п. 20 Положення про технічний захист інформації в Україні та окремих положень Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаціно-телекомунікаційних системах.

Інформація з обмеженим доступом, у тому числі службова, яка знаходиться у володінні розпорядника, є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб?єктів владних повноважень, які становлять внутрішньовідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов?язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону.

Пунктом 11 Інструкції встановлено - «забороняється використовувати для передачі службової інформації відкриті канали зв?язку».

Пунктом 14 Інструкції встановлено - «використання інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем чи засобів копіювально-розмножувальної техніки, що застосовуються під час обробки службової інформації, здійснюється на підставі розпорядчого документа керівника установи з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації».

Пунктом 34 Інструкції встановлено - «облік електронних носіїв інформації жорстких і гнучких магнітних дисків, касет та бобін з магнітною стрічкою, дисків для лазерних систем зчитування, невід?ємної частини модулів флеш-пам?яті тощо), на які планується записувати службову інформацію, ведеться службою діловодства у журналі за формою згідно з додатком 7».

Пунктом 35 Інструкції встановлено - «на захисній оболонці електронного носія інформації (пластмасовій капсулі гнучкого магнітного диска, касеті або бобіні з магнітною стрічкою, на верхньому боці диска для лазерних систем зчитування, невід?ємній частині корпусу модулів флеш-пам?яті тощо) зазначаються найменування установи, обліковий номер і дата взяття на облік електронного носія, гриф "Для службового користування"».

Пунктом 38 Інструкції встановлено - «забороняється записувати службову інформацію на електронний носій інформації, не внесений до журналу обліку електронних носіїв інформації, на які планується записувати службову інформацію».

Пунктом 42 Інструкції встановлено - «друкування і розмноження в установі документів з грифом "Для службового користування" за допомогою електронно-обчислювальної та копіювально-розмножувальної техніки провадиться з урахуванням вимог законодавства у сфері захисту інформації».

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_1 , порушив вимоги пунктів 11, 14, 34, 35, 38, 42 «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №736, що призвело до порушення встановленого порядку використання та зберігання службової інформації і до її розголошення, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, як порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. У матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі; винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнає у повному обсязі згідно з поясненнями, які містяться в протоколі.

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справ про адміністративне правопорушення, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно дост. 245 КУпАПосновним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

На підставі положеньст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина військовослужбовця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

1) протоколом про адміністративне правопорушення №1П від 23.10.2024, який складено відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП;

2) письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 23.10.2024;

3) актом огляду особистого ноутбуку НР DESKTOP-09ЕВЗРО, що належить ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, своїми діями військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, а саме порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Відповідно дост. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, суд визнає щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.

З огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , ступінь його винуватості за адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Санкцією ч. 1 ст. 212-5 КУпАП передбачено накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від шістдесяти до ста шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

Таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконання військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави не підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 212-5, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212-5 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Відповідно до положень статей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя А.О.Шиховцова