Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 567/253/24

Провадження № 33/4815/598/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чернова В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З постанови суду слідує, що 02.02.2024 року о 16:14 год. в с. Оженин по вул. Мирна Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Forte, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці які не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 03.02.2024 року об 11:13 год. в с. Оженин по вул. Мирна Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Forte, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка що не відповідає обстановці, неприродна блідність, звужені зіниці які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Чернов В.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Вказує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що мало місце 02.02.2024 року, не підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами, якими зафіксовано, як автомобіль поліцейських зупиняється біля нерухомого автомобіля ОСОБА_1 , що стоїть припаркований, а сам ОСОБА_1 ним не керує, а спілкується з іншою особою. Зазначає, що 03.02.2024 року автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, а працівники поліції діяли в порушення вимог ст.19 Конституції України та ст.35 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку з чим сама зупинка транспортного засобу була незаконною і, як наслідок, ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати незаконні вимоги працівників поліції.

02 серпня 2024 року до апеляційного суду надійшла заява від захисника Чернова В.В. про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

За наведених обставин, а також з метою недопустимості порушення строків розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Чернова В.В..

Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.18);

- відеофайлами з нагрудних камер працівників поліції, якими двічі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду 02 лютого 2024 року (файл 0016 час 03:00) та 03 лютого 2024 року (файл 0001 час 03:00).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 02 лютого 2024 не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні відео з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує того, що керував 02 лютого 2024 року транспортним автомобілем Kia Forte, д.н.з. НОМЕР_1 (файл 0015 час 00:30).

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що 03.02.2024 року автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, а працівники поліції діяли в порушення вимог ст.19 Конституції України та ст.35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки в матеріалах справи наявні відео, якими зафіксовано, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що причиною зупинки його авто є п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у них наявна інформація, що водій транспортного засобу керує ним в стані наркотичного сп`яніння (файл 0001 час 00:13).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38, ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович