Справа № 537/6544/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2024 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши матеріали, які надійшли з КРУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.178 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з КРУП ГУНП в Полтавській області надійшов матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відносно неповнолітнього ОСОБА_1 . Згідно протоколу 25.11.2024 о 20 год. 00 хв. за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, буд.21б ОСОБА_1 , будучи неповнолітнім, розпивав слабоалкогольний напій «Reoo» 0,5 л на дитячому майданчику.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім.»я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне право рушення серії ВАД № 590 від 26.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім, що підтверджується копією паспорта його, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. Згідно норм ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Особа набуває повної процесуальної дієздатності лише з досягненням повноліття, а тому національним законодавством та міжнародними договорами закріплено особливий підхід до провадження у справах, де до відповідальності притягується неповнолітня особа, що зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації адміністративної відповідальності. Необхідно враховувати, що, як правило, неповнолітні за рівнем інтелектуального і вольового розвитку відрізняються від дорослих, а їх життєвий досвід недостатній для того, щоб вони мали можливість об`єктивно оцінювати конкретну ситуацію та вибирати лінію поведінки, яка відповідає їх інтересам, а тому можуть помилятись у тлумаченні змісту визначення наведеної правової поведінки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Статтею 270 КУпАП встановлено коло осіб, які можуть бути законними представниками неповнолітніх, тобто мають право на представництво інтересів неповнолітніх осіб. При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього. Незалучення до розгляду справи відносно неповнолітнього його законного представника є істотним порушенням права на захист.Отже, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

Крім того, положеннями ч.2 ст. 307 КУпАП передбачено, що у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Як вбачається з долучених до справи письмових пояснень ОСОБА_1 він опитувався у присутності законного представника матері ОСОБА_2 . Проте, в протоколі та в додатках до нього відсутні будь-які інші відомості про законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 , не зазначене місце проживання, засоби зв`язку, що позбавляє суд можливості викликати законного представника до судового засідання та розглядати протокол про адміністративне правопорушення з дотриманням прав неповнолітнього. В матеріалах справи також відсутні відомості щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_1 самостійного заробітку.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що допущена працівниками поліції неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлює розгляд протоколу в судовому засіданні та позбавляє суд можливості забезпечити належний розгляд даної справи, дотриматися права учасників процесу та постановити законне і обґрунтоване рішення. Відтак, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 178 КУпАП слід повернути до КРУП ГУНП в Полтавській області для доопрацювання та усунення вищенаведених недоліків справи, а саме зазначення відомостей про законного представника неповнолітнього, відомостей щодо відсутності чи наявності самостійного доходу.

При цьому суд, приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14), а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Керуючись ст.ст.245,254,256,278,283,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до КРУП ГУНП в Полтавській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.О.Фадєєва