№ 536/1687/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Баранська Жанна Олександрівна розглянувши у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 15.02.1997 року, тимчасово не працює, адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 693592 складеного 05 червня 2024 року о 16 год. 25 хв. старшим інспектором роти № 3 БУПП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Ткачук Т.В., 05 червня 2024 року о 10 год. 01 хв. на 93 км автомобільної дороги М-22 Полтава-Олександрія у с. Щербаки, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.04.2019 року ВП № 52765665, чим порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність згідно частини 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У приміщенні суду ОСОБА_1 надав пояснення, що не знав про встановлення державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, дізнався про ці обставини від працівників поліції. Правопорушник надав суду копію постанови про закінчення виконавчого провадження № 65521669 від 17 липня 2024 року.

Вивчивши та проаналізувавши усі матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

У приміщенні суду ОСОБА_1 стверджував, що не був обізнаний про те, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця ВП №10606313 від 03 березня 2018 року Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Малінніковим М.В.

У матеріалах справи наявна постанова головного державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Маліннікова М.В. від 03 березня 2018 року ВП № 10606313 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Проте, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав до суду копію постанови ВП № 65521669 від 17 липня 2024 року винесену державним виконавцем Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Перцевою В.Ю. про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник сплатив заборгованість по аліментах.

Згідно положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки до суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, суддя вважає, що в його діях відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 126, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

СуддяЖанна Олександрівна Баранська