Справа № 643/8503/24
Провадження № 3/643/2896/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

секретаря судового засідання Ткаченко В.В.

за участі:

прокурора Тіщенка П.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шевченко Д.С.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який звільнений з посади командира взводу роти № 2 тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, будучі відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного закону несвоєчасно, а саме: 03.04.2024, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , який 04.10.2023 звільнений з посади командира взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції, будучі відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 03.04.2024 о 22-36, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: 01.01.2023 по 04.10.2023, при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 вказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно номер № 643/8503/24.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП заперечив, пояснивши, що несвоєчасно подав декларацію при звільненні, оскільки знаходився у Київському СІЗО. Затримали його 02.08.2023, а звільнений 06.11.2023. Фактично звільнили його з роботи 04.10.2023, але він вважав, що був звільнений ще 26.09.2023. Наказ про звільнення був отриманий на запит адвоката у листопаді 2023 року. Декларацію після звільнення він подав 03.04.2024, тобто прострочив він подачу близько трьох місяців. Прострочив подачу декларації через те, що у нього були великі проблеми і він про неї не думав, при цьому він поновлювався на посаді через суд. Часто був вимушений їздити до м. Києва, через проведення відносно нього досудового розслідування. З 06.11.2023 запобіжний захід йому не обирався. Другий протокол складений за те, що він не подав вчасно щорічну декларацію до 01.04.2024, він прострочив її подання на три доби через перебування на лікарняному з 28.03.2024 до 04.04.2024, чим хворів точно не пам`ятає, але здається, що була підозра на COVID-19.

Захисник адвокат Шевченко Д.С. у судовому засідання надала суду клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування якого зазначила, що 02.08.2023 ОСОБА_1 затримано в порядку статті 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2024 по справі N?759/14443/23 (провадження N?1-кс/759/4479/23) до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 30.09.2023 включно. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2023 по справі N?759/18354/23 (провадження N?1-кс/759/5662/23) до ОСОБА_1 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 38 діб, до 02.11.2023 включно. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.10.2023 N?1338 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Отже, обов?язок подання декларації відповідно до вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у ОСОБА_2 виник з 04.10.2023 і тривав до 01.04.2024. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2023 по справі N?759/21006/23 (провадження N?1-кс/759/6540/23) ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 28.12.2023 включно, визначено розмір застави. 06.11.2023 ОСОБА_1 звільнено з-під варти під заставу. Так, у найкоротший час після звільнення з-під варти, 22.11.2023 ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2021 та 2022 рік. Вказана затримка виникла через декілька поважних причин, ще не залежали від волі особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Загальний стан здоров?я після перебування у слідчому ізоляторі зазнав невідновного негативного впливу, що підсилилось негативними переживаннями після звільнення та тривалим судовим процесом щодо оскарження наказу про звільнення, що призвело до погіршення імунітету та вразливості до гострого перебігу хронічних хвороб. Під кінець березня 2024 року намагаючись самостійно покращити стан здоров?я, всі зусилля залишались марними, через що ОСОБА_1 28.03.2024 звернувся за медичною допомогою. Після звернення, йому було надано лікарняний по 04.04.2024, про що свідчить медичний висновок N?C2BK-4ТХА-854М-КАНН та Довідка, видана КНП «Міська студентська лікарня» ХМР від 04.04.2024. Після фактичного покращення стану здоров`я, ОСОБА_1 03.04.2024 подав щорічну декларацію за 2023 рік, та 03.04.2024 о 22-36 декларацію при звільненні. Вказані обставини затримки виникле не виключено через стан здоров?я, але й інших обставин непереборної сили, що не залежали від його волі. Так, загальновідомим є факт того, що обстановка у березні 2023 року була вкрай напруженою, що відображалось не тільки ситуацією на лінії розмежування з противником, але й численними ударами противника по транспортним комунікаціям та об?єктам енергетичної інфраструктури, що призвело до введення на території м. Харків планових відключень електроенергії. У березні та квітні 2023 року тривали відключення електроенергії, як погодинні, так і аварійні, про що свідчить відповідь АТ Харківобленерго від 01.05.2024 N?17-47/3140. Згідно з цією відповіддю, у період з 28.03.2024 по 04.04.2024 кожного дня тривали планові відключення. 22.03.2024 Харків атакували понад 15 ракет С-300/x-22, у місті було відсутнє електроживлення (https://www.ukrinform.ua/rubric-regions/3843210- harkiv-atakuvali-ponad-15-raketami-misto-timcasovo-bez-svitla.html). Внаслідок стрибків напруги, у ОСОБА_1 вийшов з ладу ноутбук, про що у подальшому він повідомив службу підтримки повідомленням N? 20883317, де зокрема вказав про перебування на лікарняному та додав докази цьому. На офіційній сторінці АТ Харківобленерго було опубліковано графік відключень електроенергії в м. Харкові і Харківської області з 01.04.2024 по 07.04.2024, який в повній мірі дотримано не було. Як зазначає АТ Харківобленерго у своєму дописі від 04.04.2024, підприємство вимушене було застосовувати як графіки погодинних, а також аварійних відключень (https://oblenergo.kharkov.ua/uk/node/13881978). Відключення електроенергії в різних районах міста одночасно перешкоджало використанню інформаційних комунікацій через або їх низьку потужність, або повну відсутність внаслідок знеживлення. Потужність стільникового зв?язку, враховуючи значне погіршення стану здоров?я, не дозволяла завантажувати ресурсовимогливий портал Єдиного державного реєстру декларацій перебуваючи в межах будинку.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Тищенко П.С. вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП є повністю доведеною. Обставин, які б об`єктивно перешкоджали подати декларації у передбачений законом строк не встановлено.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 , підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, Повідомленнями Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 13.02.2024, памяткою-ознайомленням поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з питаннями, повязаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка підписана ОСОБА_1 06.11.2019, Витягом з Наказу про звільнення ОСОБА_1 від 04.10.2023, скріншотами з вебсайту НАЗК, деклараціями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суду не надано.

Аргументи ОСОБА_1 та його захисника суд визнає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки вони не є поважними причинами, за наявності яких виключається відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд зазначає, що під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Разом з цим ОСОБА_1 під час судового розгляду не зазначив про наявність причин, що зумовили несвоєчасне подання ним декларації при звільненні, оскільки після звільнення його з під варти у нього був наявний строк на подання декларацій ще 7 місяців, надана довідка «Міської студентської лікарні» ХМР від 04.04.2024, про те що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря-терапевта з 28.03.2024 по 04.04.2024, не підтверджує поважності причини неподання декларацій, оскільки ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, що не позбавляло його можливості подати вчасно декларації. Окрім того, до 28.03.2024 у ОСОБА_1 було достатньо часу для подачі декларацій, а саме більше двох місяців, які він не використував. На підтвердження того, що внаслідок скачків напруги та постійного відключення електроенергії у ОСОБА_1 згорів ноутбук, що позбавило його можливості вчасно подати декларацію, доказів не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена у повному обсязі та накладає на нього стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно із вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.36,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. (код за ЄДРПОУ)37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО)899998; рахунок отримувачаUA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя В.О. Афанасьєв