ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1692/24 Справа № 220/773/24 Суддя у 1-й інстанції - Якішина О. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

01.08.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Бадалян Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Рвачова О.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Великоновоселківського районного суду Донецької області від 10.05.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю захисника (в режимі ВКЗ ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Із постановою суду першої інстанції не погодився захисник ОСОБА_3 , який в апеляційній скарзі:

- зазнає, що відповідно до відеозапису ОСОБА_1 не був згодний із результатами алкотестеру, у зв`язку з чим його не було доставлено до медичної установи для огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735;

- зазначає, що алкотестер не було відкалібровано після шести місяців його використання, що не відповідає інструкції його використання;

- зазначає, що направлення ОСОБА_1 не містить його підпису про ознайомлення із змістом направлення, що підтверджує відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення;

- прохає оскаржувану постанову скасувати,провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В письмових поясненнях захисник ОСОБА_3 прохав застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, суд апеляційної інстанції не вбачає перешкод для розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Гармаша М.Ю., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 25 квітня 2024 р. о 10 год. 03 хв. в с. Андріївка, Волноваського району Донецької області по вул. Гагаріна, біля буд.66, керував транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу алкотестер «Драгер-6810» (тест №1350), результат якого після продуття склав 0,43 % проміле алкоголю. Від керування ОСОБА_1 був відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №799240 від 25.04.2024 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України;

- роздруківку результатів огляду за допомогою приладу алкотестер «Драгер-6810», тест № 1350 від 25.04.2024р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2024 р. о 09 год.55 хв. пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, результат продуття 0,43 проміле, з результатом ознайомлений під підпис;

- копію постанови серії ЕНА № 1993639 від 25.04.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.;

- направлення ОСОБА_1 до Покровської міської лікарні Донецької області на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.05.2024р., в якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд в медичному закладі не проводився;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.04.2024 р., з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено в зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння. Огляд проведено за допомогою алкотестера «Драгер-6810». Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,43проміле алкоголю. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, про що поставив свій підпис;

- довідку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №799240 від 25.04.2024 р., з якої вбачається, що за обліком Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП не притягувався;

- відеозапис, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт продуття ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу газоаналізатора алкотестер «Драгер», результат якого після продуття склав 0,43 проміле алкоголю. Заперечень, щодо результату продуття газоаналізатора ОСОБА_1 не висловлював та пояснив, що з результатами згоден.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджено відеозаписом, встановив законність зупинки транспортного засобу не був пристебнутий паском безпеки, та законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні, та за результатом проведеного огляду встановлений стан алкогольного сп`яніння 0,43проміле, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції із рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає, що доводи наведені судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків є правильними.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до відеозапису ОСОБА_1 не був згодний із результатами алкотестеру (час 08:23), у зв`язку з чим його не було доставлено до медичної установи для огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735, є неспроможними, оскільки у вказаний в апеляційній скарзі час, нібито відмова ОСОБА_1 прозвучала, як «О, а чого це, воно так?», тобто ОСОБА_1 не висловлено категоричне заперечення результату показника алкотестеру, та після повідомлення працівниками поліції про складання проколу за ч. 1ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 попрохав не складати протокол. Жодного заперечення щодо результатів продуття алкотестера матеріали відеозапису не містять, у протоколі ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Доводи апеляційної скарги, що алкотестер не було відкалібровано після шести місяців його використання, що не відповідає Інструкції його використання, є також безпідставними, оскільки відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 23.06.2018р. № 12-41/93 на запит Управління патрульної поліції в Миколаївській області (у дисциплінарному провадженні ВРП № 1832/2дп/15-20 ), вказано, що періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016р. № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України за № 1417/29547 від 01.11.2016р., і становить 1 рік.

У вказаному листі зазначено, що термін «калібрування» може вживатися в різних значеннях. У технічній документації на газоаналізатори Alcotest терміном «калібрування» позначають операцію регулювання засобів вимірювальної техніки (градуювання), яка полягає у коригуванні нульових показів та чутливості засобів вимірювальної техніки із застосуванням робочих еталонів. Рекомендовані значення інтервалу між «калібруванням» зазначає виробник в експлуатаційній документації на прилади. Для приладів, які використовуються на території України, інтервал між регулюваннями (градуюваннями) виробником встановлено 1 рік.

Доводи апеляційної скарги, що направлення ОСОБА_1 не містить його підпису про ознайомлення із змістом направлення, що підтверджує відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, також є неслушними, оскільки вказане направлення не містить обов`язковості такого реквізиту, як підпис особи, яка направляється на огляд.

Доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи накладення стягнення без позбавлення права керування транспортним засобом є також безпідставними за таких підстав.

Так санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція наведеної статті є безальтернативною, а отже накладення стягнення не може призначатися вибірково, чи окремо одне від одного.

Відповідно до вимог ст. 25 КУпАП позбавлення права керувати транспортним засобом застосовується, як основне, так і додаткове стягнення, та у розумінні ст. 130 КУпАП визначається як основне стягнення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. адміністративне стягнення у виді штрафу посилено, та визначено мінімальний розмір стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто законодавець визначив необхідність посилення відповідальності.

У даному випадку суд апеляційної інстанції звертає увагу на підстави посилення такої відповідальності, для чого аналізує пояснювальну записку до наведеного вище Закону, яка наводить підстави для таких змін, та яка розміщена на офіційному сайті Верховної Ради України, тобто перебуває у загальному доступі.

Так, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. прийнятий з метою сприяння запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, більш стриманій і виваженій поведінці водіїв на дорогах і, як наслідок, призведе до зменшення кількості ДТП, особливо ДТП, учинених особами, які керували транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, а також до підвищення рівня правової культури, зміцнення законності та виховання водіїв, осіб, які керують транспортними засобами, пасажирів у дусі точного і неухильного додержання вимог чинного законодавства.

Міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, є запровадження системи ефективного покарання.

Отже законодавець у наведених вище змінах до КУпАП визначив підвищений суспільний інтерес для необхідності утворення механізму, який би дієво міг запобігти вчиненню такого виду адміністративних правопорушень.

Слід також наголосити, що ЗУ № 1231-IX від 16.02.2021р. також виключив із ст. 21 КУпАП можливість передання матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Тобто, діюче законодавство у справах про адміністративні правопорушення чітко визначило важливість несення реального стягнення особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП саме у тому обсязі, який встановлений санкцією зазначеної статті.

Як наголошено вище, правопорушення пов`язані з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, мають підвищений суспільний інтерес, та останні зміни до законодавства, як кримінального так і у справах про адміністративні правопорушення лише посилюють відповідальність винуватих осіб.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст. 21, 25 КУпАП не вбачає передбачених законом підстав, для того, щоб не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Таким чином враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її зміни відсутні, а доводи апеляційної скарги захисника, про накладення стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керувати транспортним засобом, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Рвачова Олексія Олександровича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Великоновоселківського районного суду Донецької області від 10.05.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Великоновоселківського районного суду Донецької області від 10.05.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя