ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1761/24

Провадження № 3/568/885/24

18 листопада 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 157721 від 16.10.2024 р., встановлено, що 06.10.2024 року, о 22 год 58 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 порушив правила встановленого йому адміністративного нагляду, а саме під час перевірки був відсутній за місцем свого проживання після 22год. 00 хв., чим порушив п.2 постанови Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/1840/23 від 26.12.2023 року.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 160748 від 23.10.2024 року, встановлено, що 19.10.2024 року, о 00 год. 28 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 порушив правила встановленого йому адміністративного нагляду, а саме під час перевірки був відсутній за місцем свого проживання після 22год. 00 хв. чим порушив п.2 постанови Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/1840/23 від 26.12.2023 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 337958 від 15.10.2024 року, встановлено, що 06.10.2024 року, о 00 год. 09 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 порушив правила встановленого йому адміністративного нагляду, а саме під час перевірки був відсутній за місцем свого проживання після 22год. 00 хв. чим порушив п.2 постанови Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/1840/23 від 26.12.2023 року.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 157702 від 15.10.2024 року, встановлено, що 13.10.2024 року, о 22 год. 19 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 порушив правила встановленого йому адміністративного нагляду, а саме під час перевірки був відсутній за місцем свого проживання після 22 год. 00 хв. чим порушив п.2 постанови Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/1840/23 від 26.12.2023 року.

Дії ОСОБА_1 ініціаторами складення протоколів кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП настає в разі повторного протягом року порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) не реєстрація в органі Національної поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні даних правопорушень не визнав, суду пояснив, що у вказані години від знаходився вдома, коли приїжджали працівники поліції він не чув, адже вже спав. Також зазначив, що у поліцейських є його номер телефону, однак вони не телефонували йому.

Дослідивши матеріали, додані до протоколів, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 був відсутній за місцем свого проживання.

Про наявність чи відсутність свідків у протоколах не зазначено. З наданих до матеріалів справи відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що працівниками поліції були здійснені виїзди за місцем проживання ОСОБА_1 для здійснення контроля в порядку виконання адміністративного нагляду. Однак, зазначені записи в повній мірі не доводять відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання. Працівниками поліції не здійснені необхідні та достатні в даній ситуації дії, направлені для встановлення місця перебування ОСОБА_1 , а обмежилися лише стуком у двері, при наявності у останнього мобільного телефону та можливості з`ясування його місця перебування. Крім цього, суд враховує і час перевірки, при якому ОСОБА_2 дійсно вже міг спати та не чути стука у двері.

Ініціаторами складення протоколів, на підтвердження вини ОСОБА_1 не додано жодного доказу, який би об`єктивно вказував на факти невиконання покладених на нього обов`язків, що були виявлені протягом періоду перебування під адміністративним наглядом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження інкримінованого йому діяння ініціаторами складення протоколів не додано та судом встановлено не було.

Співробітниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що, в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

На переконання суду, дані відображені працівниками поліції про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, адже його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях та хибних висновках, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Делалова