Номер провадження 3/754/4808/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2024 року м.Київ

суддя Деснянського районного суду м. Києва Соловйов О.Л., при секретарі судового засідання Скляренко А.М. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД №961603, водій ОСОБА_1 23.08.2024 о 11 год. 45 хв., в м. Києві на перехресті пр-ту Р.Шухевича та вул. Братиславської, керуючи транспортним засобом DAEWOO Lanos днз НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом HYUNDAY Elantra днз НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що 23.08.2024 керував транспортним засобом, рухаючись по пр-ту Шухевича, зупинившись на перехресті із вул. Братиславською, зайняв ліву смугу, та здійснюючи поворот ліворуч на відповідний сигнал світлофора почав рух виїжджаючи на середину перехрестя, пропускаючи зустрічний транспорт. Сусідньою смугою, праворуч, розпочав рух автомобіль HYUNDAY Elantra, який різко зрізав уявну лінію руху, зачепивши лівим крилом та лівою частиною бамперу, правий передній кут його автомобіля. Винним у ДТП вважає водія автомобіля з яким відбулось зіткнення, оскільки останній допустив зміну полоси для руху в межах перехрестя, що заборонено ПДР.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 23.09.2024 керував автомобілем HYUNDAY Elantra д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по пр-ту Р. Шухевича у м. Києві. Наближуючись до перехрестя із вул. Братиславською, займав другу смугу для руху, звідки у відповідності до організації дорожнього руху здійснював поворот наліво, що дозволено на вказаному перехресті. Виїжджаючи на середину перехрестя, пригальмовував, з метою поступитись дорогою зустрічному транспортному потоку, однак в момент зупинки відчув поштовх у задню частину автомобіля. На місці події з`ясував, що автомобіль який рухався праворуч суміжною смугою, припустив зіткнення через недотримання безпечного інтервалу.

З`ясувавши правову позицію ОСОБА_1 , опитавши водія ТЗ з яким відбулось зіткнення - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, та наявні у сторін фотозображення пошкоджень автомобілів, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2024 серії ААД №961603, ОСОБА_1 інкримінують порушення п. 13.1 ПДР України.

Так, п. 13.1 ПДР України визначає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, швидкісний режим, стан ТЗ або особливості вантажу, що ним перевозився за протоколом водію ОСОБА_1 не інкриміновано, через що не розглядається в межах зазначеного матеріалу. Дорожня обстановка, за твердженнями обох водіїв передбачала необхідність зупинки в межах перехрестя із дотримання смуг для руху, які автомобілі займали до виїзду на перехрестя.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши пояснення обох водіїв, оглянувши схему ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення, дані про пошкодження автомобіля, які були учасниками ДТП 23.08.2024, суд не вбачає порушень п. 13.1 ПДР України в діях водія ОСОБА_1 . Оскільки, відповідно до наданих пояснень ОСОБА_2 , останній виїхавши на середину перехрестя почав пригальмовував, надаючи перевагу зустрічному транспорту…. До зазначених показів слід віднестись критично, оскільки вони не узгоджуються із дослідженою схемою місця ДТП, з якої вбачається, що місце зіткнення фактично збігається із розташування задньої осіб автомобіля, яке знаходиться на відстані 16 м. до середини перехрестя (28,5м до середини перехрестя - 12,8м відстань яку подолав автомобіль до місяця зіткнення). Таким чином, зміну напрямку руху водій ОСОБА_2 припустив, ще до виїзду на середину перехрестя, що не відповідає вимог ПДР при здійсненні маневру «поворот наліво». Вказані висновки, об`єктивно підтверджуються дослідженими в залі судового засідання фотозображеннями пошкоджень та їх відповідне відображення за схемою ДТП. Так, у потерпілої сторони пошкодження зафіксовані на лівому задньому крилі та лівої частині заднього бамперу, що вказує на контакт транспортних засобів під певним кутом. Розташування пошкоджень з правої передньої частини іншого автомобіля, за умов його розташування в крайній лівій смузі, свідчить про зіткнення внаслідок зміни напрямку руху іншим автомобілем, а даному випадку HYUNDAY Elantra, під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Оглянуті в судовому засіданні протокол та схема місця ДТП, не доводять поза розумним сумнівом вину водія ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття провадження.

З урахуванням зазначеного вище, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

За викладеним, керуючись ст.ст. 247 п.1, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Л. Соловйов