ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6570/23 Головуючий суддя І інстанції Даниленко Т.П.
Апеляційне провадження № 33/818/1347/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Мерцалова М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Мерцалова М.Ю. на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 19.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно не працевлаштовану, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 20.07.2023 о 23 годині 35 хвилин ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) в смт Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Сковороди, 18, керувала транспортним засобом HONDA JAZZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водійка відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП (з урахуванням рапорту інспектора взвода 2 рота 2 батальйон 4 УПП в Х/о ДПП старшого лейтенанта поліції Татаренка Є. від 31.07.2023).

В апеляційній скарзі захисник Мерцалов М.Ю. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

- матеріали справи не містять доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також порушення останньою Правил дорожнього руху;

- протокол про адміністративне правопорушення складений сержантом поліції ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП, тому рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_3 про здійснення описки у протоколі, в якому останній просив вважати вірним ч.1 ст.130 КУпАП, є його особистою думкою, оскільки будь-якого процесуального рішення щодо цього рапорту в матеріалах справи немає, що свідчить про те, що цей рапорт не створює правових наслідків щодо протоколу. Крім того, в протоколі відсутні дані стосовно назви, моделі та серії засобу відеофіксації;

- під час складання протоколу працівником поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, відсутні свідки події та відеофіксація цих дій;

- ОСОБА_1 не було запропоновано та не було проведено попередній огляд особи, тому виявити ознаки наркотичного сп`яніння не було можливим. Крім того, не було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі, не роз`яснені наслідки відмови від такого медичного огляду. Працівниками поліції не були роз`яснені підстави, які вказують на те, що остання перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

- відеозапис, який долучено до матеріалів справи, є беззвучним та не містить повного безперервного фрагменту подій;

- ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, а також не було складено акту тимчасового затримання транспортного засобу та акту відсторонення водія від управління транспортним засобом, тимчасовий дозвіл на право керування не видавалось;

- суд першої інстанції навмисно затягував розгляд справи, щоб в подальшому провести його без участі ОСОБА_1 та її захисника.

Окрім цього, захисник ОСОБА_4 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 19.07.2024 року року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову сторона захисту отримала 31.07.2024 року та апеляційну скаргу подано протягом десятиденного строку з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, але захисник Мерцалов М.Ю. повідомив суду, що її підзахисній відому про дату та місце апеляційного розгляду.

Захисник Мерцалов М.Ю. вважав за можливе провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 , з якою узгоджена процесуальна позиція сторони захисту.

При цьому, апеляційним судом неодноразово направлялися судові повістки засобами поштового звязку на адресу місця мешкання ОСОБА_1 ,але вони повертаился до суду через закінчення строку зберігання.

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 30.08.2024 року та 04.11.2024 року судова повістка сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (а.с.99, 118).

Крім того, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_1 до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.

При цьому, належить врахувати, що саме захисник Мерцалов М.Ю. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 19.07.2024 року.

Суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставини, враховуючи думку захисника Мерцалова М.Ю. , суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду і будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не подавала, з урахуванням наявних відомостей, що містяться у матеріалах справи, та доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доводи захисника Мерцалова М.Ю. та ОСОБА_1 , які підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 , з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №518322 від 20.07.2023 року, в якому зазначено факт керування 20.07.2023 року о 23 год. 35 хв. в АДРЕСА_2 , водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення нею вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.1);

- рапорті інспектора взводу 2 рота 2 батальйон 4 УПП в Х/о ДПП старшого лейтенанта поліції Татаренка Є.В. від 21.07.2023 року, 20.07.2023 року під час патрулювання Основ`янського району екіпажом 2051 (Колісник, Татаренко, Ященко) за адресою: Харківська обл., смтПокотилівка, вул.Сковороди, 18, було зупинено т/з HONDA JAZZ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яка мала ознаки наркотичного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, про що було складено протокол протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №518322. В графі «частина статті» вищевказаного протоколу було допущено помилку та належить вважати вірним ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5);

- відеозаписів (файли «аад518322», «export-v1ygs»), долучених до матеріалів справи (а.с.3), з яких вбачається момент зупинки транспортного засобу «HONDA JAZZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 (файл «аад518322»). Після зупинки цього транспортного засобу працівником поліції роз`яснено водію, що її зупинено через порушення комендантської години та через пошкоджене лобового скла (файли «export-v1ygs», починаючи з 03 хв. 24 сек. відеозапису). ОСОБА_1 також повідомила працівникам поліції, що не має із собою посвідчення водія, оскільки до початку повномасштабного вторгнення у неї був суд та вона не встигла забрати своє посвідчення. Крім того, ОСОБА_1 повідомила поліцейським, що вона вважала, що у неї в мобільному телефоні у застосунку «Дія» повинні відображатися її посвідчення водія. В подальшому ОСОБА_1 пропонувала працівникам поліції проїхати до неї додому, де вона візьме своє посвідчення водія. Під час спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції повторно роз`яснили останній причини зупинки її транспортного засобу, а також те, що у неї виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (файл «export-v1ygs», починаючи з 07 хв. 45 сек. відеозапису). На зазначену пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 відповіла відмовою. При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено працівником поліції, що за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Крім того, з цьому відеозапису об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 розуміла наслідки її відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та особисто заначила працівникам поліції: «…оформляйте…так, я відмовляюсь…» (файл «export-v1ygs», починаючи з 09 хв. 33 сек. відеозапису). Також ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що у неї зараз немає при собі посвідчення водія, але воно знаходиться вдома.

Крім того, з цього відеозапису (файл «export-v1ygs», починаючи з 09 хв. 33 сек. відеозапису) вбачається, що ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що у неї зараз немає при собі посвідчення водія, оскільки вона їхала з дома в комендантську годину для того, щоб привезти її чоловіку його документи, стосовно якого працівники також оформлювали адміністративний матеріал. На неодноразові запитання працівників поліції ОСОБА_1 повідомляла, що вона має посвідчення водія, але вона не може зараз його знайти та, напевно, воно знаходиться вдома. У зв`язку з наданою ОСОБА_1 відповіддю працівники поліції повідомили водію, що стосовно неї також буде складено постанова про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, про що ОСОБА_1 не заперечувала та бажала сплатити штраф на місці. При цьому, працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 її права за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, які були зрозумілі останній (файл «export-v1ygs», починаючи з 09 хв. 33 сек. відеозапису). Разом з цим, працівниками поліції для перевірки усіх обставин справи, в тому числі, чи була раніше ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, було прийнято рішення з`ясувати цю інформацію шляхом телефонного дзвінка до «Адмінпрактики» (файл «export-v1ygs», починаючи з 12 хв. 30 сек. відеозапису). Після телефонної розмови працівник поліції, якому було повідомлено про те, що ОСОБА_1 була позбавлена права керування транспортними засобами, було прийнято рішення про складання протоколи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому, згідно відомостей відеозапису (файл «export-v1ygs», 45 хв. 30 сек.), цей відеозапис закінчуються вже 21.07.2023 року о 00 год. 05 хв.;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.07.2023 року (далі направлення на огляд водія), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; виражене тремтіння пальців рук;. Огляд в КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився (а.с.4);

- довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції Сухробова Рустама, відповідно до якої, згідно з обліковими даними ІПНП, ОСОБА_1 не отримувала посвідчення подія (а.с.2).

При цьому, під час апеляційного розгляду було допитано свідка інспектора Татаренка Є.В., який входив до складу екіпажу та складав вищезазначений рапорт від 21.07.2023 року, який надав показання про те, що він був старшим екіпажу та під час комендантської години було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якої в подальшому було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, свідок зазначив, що водій, яка конфліктувала, відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також свідок зазначив, що в цей день бази некоректно працювали, а тому, з метою перевірки усіх обставин справи, було прийнято рішення зателефонувати до «Адмінпрактики» та з`ясувати інформацію, чи була ОСОБА_1 позбавлена раніше права керування транспортними засобами. Після телефонного дзвінка до «Адмінпрактики» було встановлено, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності та її було позбавлено права керування транспортними засобами, а тому було прийнято рішення про складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому, після складання протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що допущено помилку, оскільки ОСОБА_1 раніше не була позбавлена права керування транспортними засобами, а тому ним, як старшим екіпажу в цю зміну, було прийнято рішення скласти рапорт про виправлення описки, що було допущено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, свідок ОСОБА_5 зазначив, що рапорт складався після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а всі адміністративні матеріали було направлено до «Адмінпрактики».

Апеляційний суд зазначає, що показання свідка ОСОБА_5 повністю відповідають відомостям відеозаписів (файли «аад518322», «export-v1ygs»), які залучені до матеріалів цієї справи.

Апеляційним судом також здійснювалися заходи щодо виклику свідка інспектора Ященка Я.А., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №518322 від 20.07.2023 року, але в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явився. При цьому, свідок ОСОБА_5 під час свого допиту пояснив, що свідок ОСОБА_2 більше не працює в патрульній поліції.

За таких обставин, апеляційний суд виконав усі процесуальні заходи щодо виклику свідка ОСОБА_2 та сторона захисту не заперечувала проти завершення судового розгляду без виклику і допиту в судовому засіданні цього свідка.

При цьому, належить також врахувати, що до суду першої інстанції надійшли з Департаменту патрульної поліції адміністративні матеріали у цій справі стосовно ОСОБА_1 саме за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №518322 від 20.07.2023 року викладені фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення як за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в них не зазначалося про повторність вчинення протягом року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно відомостей довідки від 19.10.2024 року за підписом заступника начальника ГСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях ОСОБА_6 , станом на 19.10.2024 року в Єдиному державному реєстрі МВС інформації про отримання посвідчення водія та позбавлення права керування транспортними засобами на імя громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня (а.с.111).

Апеляційний суд також зазначає, що Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затвердження Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкції від 06.11.2015 № 1376), не заборонено внесення до нього виправлень, шляхом складання рапорту відповідною посадовою особою, яка складала цей протокол або перебувала у складі екіпажу.

Належить також врахувати, що рапортом інспектора Татаренка Є.В., який 20-21 липня 2023 року входив до складу екіпажу №2051 разом з інспектором ОСОБА_2 та був страшим цього екіпажу, було виправлено описку (помилку) лише у номері частини статті 130 КУпАП, але інші відомості, в тому числі щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, до протоколу не вносились.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.7 Інструкції від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Отже, на переконання апеляційного суду, у даному конкретному випадку, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №518322 від 20.07.2023 року, з урахуванням рапорту інспектора взводу 2 рота 2 батальйон 4 УПП в Х/о ДПП старшого лейтенанта поліції Татаренка Є.В. від 21.07.2023 року, не було допущено істотних порушень вимог процесуального закону та Інструкції від 06.11.2015 № 1376, оскільки в цьому протоколі повністю відображені фактичні обставини цієї справи, що мали місце за участі ОСОБА_1 , а саме вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд також критично оцінює апеляційній доводи захисника про те, що судом не можуть братися до уваги відомості направлення на огляд водія від 20.07.2023 року, оскільки цей процесуальний документ складено інспектором ОСОБА_5 , який в цей день також входив до складу екіпажу №2051 разом з інспектором ОСОБА_2 .

Таким чином, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо проігнорувала вимоги Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_4 , зазначених в його апеляційній скарзі, з приводу допущених працівників поліції порушень вимог чинного законодавства щодо підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції надає критичну оцінку цим доводам сторони захисту, з наступних підстав.

Так, приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначені превентивні заходи, які можуть застосовувати поліція, в тому числі, пов`язані із зупинкою транспортних засобів.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

Апеляційний суд також враховує, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2024 року в Україні введено режим воєнного стану, який діяв і на час подій, які зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_7 у цій об`єднаній справі.

У відповідності до п.8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 року №573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Особи, які вчинили кримінальні та адміністративні правопорушення затримуються в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Визначення терміну комендантська година міститься у п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», а саме - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Порядок введення комендантської години встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану».

Пунктами 5, 8 вказаної постанови передбачено, що комендантська година та встановлення спеціального режиму світломаскування запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням або військовою адміністрацією (у разі її утворення), який доводиться до відома військових адміністрацій (у разі їх утворення) або ради оборони Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Мінекономіки, Мінсоцполітики, Мінінфраструктури, МОЗ, МЗС, АТ «Українська залізниця», відповідних органів Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, військових командувань, з`єднань, військових частин Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Наказом заступника голови Харківської ОВА від 05.12.2022 року № 199В «Про запровадження комендантської години на території Харківської області» запроваджено з 05.12.2022 року до особливого розпорядження комендантську годину шляхом заборони перебування громадян з 23:00 год. по 05:00 год. на вулицях та інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також руху транспортних засобів.

Відповідно до п.5, п.7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2021 № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам, зокрема, Національної поліції.

З відомостей відеозаписів, що долучені до матеріалів цієї справи та зазначені вище,вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який не мав зовнішніх ознак, передбачених Наказом заступника голови Харківської ОВА від 05.12.2022 року № 199В, було зупинено працівниками поліції саме під час дії комендантської години у Харківській області. Також працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що її було зупинено також через наявність пошкодженого лобового скла її автомобіля, що об`єктивно вбачається з відомостей, що долучений до матеріалів цієї справи.

За таких обставин, оскільки відомості вищезазначених письмових доказів та відеозаписів, які долучені до матеріалів справи та наведені вище, з яких вбачається, що транспортний засіб HONDA JAZZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , було зупинено через порушення останньою комендантської години, а також через встановлення працівниками поліції несправності автомобіля, що повністю узгоджується з вимогами п. 2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та вищенаведеного законодавства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та суб`єктивною, а тому оскаржувана постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню з цих підстав.

Разом з тим, порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства, на які посилається захисник, а саме про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовує вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Належить також заначити, що відсутність відомостей про відсторонення водія від керування будь-яким чином не свідчить про наявність порушень саме огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, що могло б свідчити про наявність підстав, передбачених ч.5 ст.266 КУпАП.

Крім того, матеріали цієї справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 чи її захисником Мерцаловим М.Ю. подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_5 своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №518322 від 20.07.2023 року за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.

Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції, в тому числі інспекторів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 під час запинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , встановлення ними ознак наркотичного сп`яніння у водія та направлення на відповідний огляд у заклад охорони здоров`я, а також складення ними протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів захисника ОСОБА_4 щодо незаконності дій працівників поліції.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №518322 від 20.07.2023 року за ч.1 ст.130 КУпАП та інших доказів у цій справі. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють і не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що 20.07.2023 о 23 годині 35 хвилин в в смт Покотилівка Харківського району Харківської області, вул. Сковороди, 18,, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «HONDA JAZZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я.

Доводи захисника ОСОБА_4 , які він зазначив в своїй апеляційній скарзі, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо доводів захисника ОСОБА_4 про порушення права на захист та недотримання судом першої інстанції права на справедливий суд, апеляційної суд зазначає наступне.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду, зокрема, у рішенні Пономарьов проти України від 03.04.2008 року, визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до суду першої інстанції 03.08.2023 року.

При цьому, судові засідання неодноразово відкладалися, а саме 06.09.2023 року, 17.10.2023 року, 30.11.2023 року, 24.01.2024 року, 19.03.2024 року, 06.05.2024 року, 16.07.2024 року у зв`язку з неявкою сторін та поданням клопотань про відкладення судового розгляду (а.с.9, 13, 17, 21, 28, 30, 55, 66).

Крім того, під час судового розгляду захист інтересів ОСОБА_1 здійснював професійний захисник - адвокат Мерцалов М.Ю. та останній подавав свої письмові заперечення щодо складеного стосовно його підзахисної протоколу і просив закрити провадження у цій справі.

Разом з цим, згідно відомостей довідки від 19.07.2024 року, складеної секретарем судового засідання ОСОБА_8 , забезпечити участь захисника 19.07.2024 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічного засобу «ВКЗ» не виявилося можливим через технічну неможливість (а.с.68).

При цьому, матеріали цієї справи не містять будь-яких клопотань від сторони захисту про відкладення судового засідання, яке було призначено судом першої інстанції на 19.07.2024 року.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема справа неодноразово відкладалася, але ОСОБА_1 на протязі майже 11 місяців лише один раз з`явилася до суду першої інстанції, а через технічні несправності 19.07.2024 року суд не зміг встановити зв`язок із захисником ОСОБА_4 , а тому сам по собі факт розгляду справи за відсутності останнього не може прямо вказувати про порушення судом права на захист ОСОБА_1 , оскільки будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду, який було призначено на 19.07.2024 року, до суду першої інстанції не надходило.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак, в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про те, що справа перебуває в на розгляді в суді першої інстанції, представлення її інтересів здійснювалось професійним захисником адвокатом Мерцаловим М.Ю., апеляційний суд не вбачає порушень права на захист та справедливий суд, у зв`язку з розглядом судом першої інстанції справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розгляд справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, жодних порушень права на захист при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Разом з тим, слід зауважити, що апеляційним судом поновлено процесуальний строк захиснику ОСОБА_4 на апеляційне оскарження та прийнято його апеляційну скаргу до розгляду, з наданням можливості відстоювати процесуальну позицію сторони захисту в апеляційному суді, чим фактично забезпечено право на справедливий судовий розгляд компетентним та незалежним судом, але будь-яких безумовних доказів відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стороною захисту не надано суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції також враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника Мерцалова М.Ю. на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Мерцалова М.Ю. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Мерцалова М.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягаю.

Суддя С.К. Шабельніков