Справа № 145/1954/24
Провадження №3/145/869/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 с-щеТиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В.Д., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, начальника складу (речове забезпечення) взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 близько 18:00 год під час проведення перевірки наявності особового складу, командуванням військової частини НОМЕР_1 виявлено сержанта ОСОБА_1 , який перебував у розташування взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Для припинення вчинення адміністративного правопорушення сержантом ОСОБА_1 , посадовими особами військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення доставити вищезазначеного військовослужбовця до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_3 при спілкуванні з сержантом ОСОБА_1 було помічено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів).

У зв`язку з вищевикладеним начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_3 було запропоновано сержанту ОСОБА_1 добровільно пройти тест з використанням спеціального технічного засобу (газоаналізатору АлКонт U8300 с/н 83014080), на що останній погодився.

У ході проведення тесту було встановлено, що сержант ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (показник - 2,616 ‰), що було зафіксовано на персональний мобільний відеореєстратор DMT-1 (відео додається) та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 156.

Таким чином, військовослужбовець сержант ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в умовах особливого періоду перебував виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень. 01.11.2024 на зазначений в заяві номер телефону надіслано повідомлення про дату, місце й час розгляду справи з підтвердженням про отримання повідомлення.

Водночас у матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, з протоколом згоден, провину визнає.

У судове засідання, призначене на 11:30 год 01.11.2024 військовослужбовець ОСОБА_1 не з`явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 КупАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до такого.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водночас ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушення є його вчинення в умовах особливого періоду.

У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України № 343-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, так Указом Президента України від 23.07.2024 року № 469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 12 серпня 2024 року, тобто до 09.11.2024.

Крім того, 24 лютого 2022 року набрав чинності Указ Президента України №29/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Відповідно до ст.1 Закону України № 389-VІІІ від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі викладеного - особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За загальним правилом суб`єктом військового адміністративного та військового дисциплінарного деліктів, до яких відносяться й адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП, є особа, яка перебуває на військовій службі.

У ч. 9 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (ч. 4 ст. 24 Закону України № 2232-ХІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу»).

З набранням чинності Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014 в України настав особливий період. Станом на час розгляду справи особливий період не завершений.

Крім того, відповідно до Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 з подальшими змінами, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, який станом на час розгляду справи у суді не завершився.

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до військового квитка ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за мобілізацією. Згідно з витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.01.2024 №1 молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено начальником складу (речове забезпечення) взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Вина сержанта ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом № ОДВ/219 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 від 24.10.202, який відповідає вимогам чинного законодавства, складений уповноваженою особою та в якому деталізовано обставини вчиненого правопорушення та з яким погодилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- протоколом ОДВ № 403 від 23.10.2024 про адміністративне затримання;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 156 від 23.10.2024, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний, результат тесту - 2,616 ‰;

- відеозаписом з персонального мобільного відеореєстратора DMT-1;

- заявою ОСОБА_1 від 24.10.2024 про визнання вини у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Надані суду докази узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази є належними та допустимими.

За наведених обставин, суддя дійшов висновку про доведеність вини сержанта ОСОБА_1 у вчиненні військового правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до службової характеристики, виданої т.в.о. командира взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КУпАП, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КУпАП, суд не встановив.

Ураховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його щире каяття, як обставину, що пом`якшує відповідальність порушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вчинення правопорушення в умовах воєнного стану, а також з урахуванням інших обставин справи, вважаю за можливе накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст.172-20 КУпАП, оскільки саме цей вид адміністративного стягнення, на думку суду, забезпечить виховання ОСОБА_1 та сприятиме запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 34, 40-1, 173-2, 251, 268, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на р/рахунок № UA 0002894, одержувач ГУК у Він.обл./смт Тиврів/21081100; банк одержувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), , код доходу 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи та інші санкції.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Суддя Іванець В. Д.