П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи немає, 10.08.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 КУпАП,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 126749 від 25.10.2024, 25.10.2024 близько 10:00 год в маркеті «Новус» по вул. Леваневського, 26, в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_1 здійснив дрібне викрадження чужого майна шляхом крадіжки, а саме: кави розчинної «Якобс Монарх» 190 г в кількості 1 шт на суму 539,00 гривень з ПДВ (322,50 гривень без ПДВ). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно із ч. 2 ст. 51 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, проаналізувавши зміст диспозиції ч. 3 ст. 51 КУпАП вбачається, що обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вчинення дій особою, за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що з огляду на положення ч. 1 ст. 256 КУпАП та Інструкції має бути конкретно відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачається, фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 126749 від 25.10.2024 не містить інформації про те, що ОСОБА_1 вчинив повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 51 КУпАП, що не узгоджується з диспозицією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 51 КУпАП, у той час, як ЄСПЛ у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 51 КУпАП на ч.1 ст. 51 КУпАП, оскільки сума викраденого майна ОСОБА_1 більша за 0,5 але не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Така перекваліфікація судом дій ОСОБА_1 не погіршує його становище, не порушує його правана захист та не змінює обставин правопорушення зафіксованих протоколом.

Окрім визнання свої винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 126749 від 25.10.2024; письмовою заявою ОСОБА_2 від 25.10.2024; відношенням адміністратора ТЦ 1048 ОСОБА_3 ; довідкою вартості товару магазину № 1048 ТОВ «Новус Україна» від 25.10.2024; відомістю результатів інвентаризації від 25.10.2024; відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

Суддя, дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.1 ст.51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна.

Згідно із положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу винного ОСОБА_1 , відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих його відповідальність обставин, з метою виховання його в дусі додержання законів України, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 передбачене санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин, і яке на переконання суду буде достатнім для його виправлення та попередження скоєнню ним інших адмінправопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 321-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили.

Виконання стягнення у вигляді громадських робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, види якої визначаються органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 321-4 КУпАП У разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА