Справа № 214/9175/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Бишкин, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 о 18:52 год. ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та порушив Закон України №2229-VІІІвід 07.12.2017.

Крім того, 12.10.2024 о 12:53 год. ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , по телефонній розмові погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та порушив Закон України №2229-VІІІвід 07.12.2017.

ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Обставини, викладені у протоколі не визнає, зазначає, що фізичного насилля не скоював, між ним та співмешканкою було декілька сварок, які пов`язані зі станом його здоров`я, як військовослужбовця. Просить закрити справу, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_3 також правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд закрити справу, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та врахувати, що ОСОБА_2 фізичного насилля відносно неї не вчиняв, між ними виникла сварка, пов`язана зі станом здоров`я її співмешканця.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису -передбачає адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Отже, законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для встановлення події та складу правопорушення, визначеного ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Так, зпротоколів про адміністративні правопорушення серій: ВАД №643310 від 17.10.2024 та ВАД №643309 від 17.10.2024 слідує, що 11.10.2024 о 18:52 год. та 12.10.2024 о 12:53 год. ОСОБА_2 , в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Тобто, особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення серій: ВАД №643310 від 17.10.2024 та ВАД №643309 від 17.10.2024, констатовано дії ОСОБА_2 , лише зі слів його співмешканки ОСОБА_3 , про виникнення сварки між нею та ОСОБА_2 , який застосував відносно неї психологічне насилля.

Будь-яких інших, передбачених ст.251 КУпАП, доказів, а саме: показів свідків, або показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тих, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тих, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, до протоколів серій: ВАД №643310 від 17.10.2024 та ВАД №643309 від 17.10.2024 додано не було, про їх наявність у самих протоколах також не зазначено.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

З доданих до протоколів серій: ВАД №643310 від 17.10.2024 та ВАД №643309 від 17.10.2024 письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 , відібраних уповноваженою особою органу поліції, не вбачається повідомлення останньою обставин виникнення в неї внаслідок дій ОСОБА_2 побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості.

Сам лише факт наявності погроз та висловлювання ОСОБА_2 образ на адресу ОСОБА_3 , як жінки, з якою він спільно проживає однією сім`єю, та в якої подібні висловлювання не викликають хвилювань за свою безпеку, не може свідчити про вчинення стосовно неї психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративних правопорушень, викладених в протоколах.

Зважаючи на позицію потерпілої ОСОБА_3 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , які підтвердили про наявність сварки між ними 11.10.2024 о 18:52 год. та 12.10.2024 о 12:53 год., та відсутність насилля психологічного характеру, суд сприймає критично всі інші надані до протоколу докази, в тому числі рапорти чергових інспекторів поліції, у фабулі яких викладені інші обставини подій, що мали місце 11.10.2024 о 18:52 год. та 12.10.2024 о 12:53 год., ніж ті обставини, які зазначені в фабулах протоколів серій: ВАД №643310 від 17.10.2024 та ВАД №643309 від 17.10.2024, складених у відношенні ОСОБА_2 , а також письмові пояснення ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 , які написані одним почерком, що ставить під сумнів дійсність обставин викладених в письмових поясненнях останніх.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Необхідно зазначити, що відповідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Суд, оцінивши наявні в адміністративних справах докази, відсутність шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , враховуючи позицію останньої викладеної в письмовій заяві від 30.10.2024, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справи про адміністративні правопорушення відносно останнього підлягають закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко