Справа № 642/7036/24
Провадження 3/642/2024/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 року о 06:25 год. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 118, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Primera», номерний знак НОМЕР_1 , будучи таким, що не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п.2.1а ПДР України, кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування, вчинено повторно протягом року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток 08.11.2024р. та 25.11.2024р. за місцем проживання, яке було вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, конверт повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». SMS-повідомлення про виклик до суду було доставлено 07.11.2024р. на номер телефону, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, Європейський суд зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським за керування транспортним засобом як особою, яка не має права керування транспортними засобами повторно протягом року, тобто поліцейськими встановлено порушення водієм вимог п.2.1а ПДР України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушень підтверджується протоколам про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №157571 від 24.10.2024р., відеозаписами з нагрудної камери поліцейського; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області Тарасенко В. про отримання ним посвідчення водія 17.08.2016р.; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області Тарасенко В. про повторність вчинення адміністративного правопорушення; копією постанови поліцейського від 20.07.2024р. серії ЕНА №2640808 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; копією постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 19.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України та його дії за ч.5 ст.126 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідно до довідки поліцейського, інспектора ВАП УПП в Харківській області Тарасенко В., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.08.2016р. Однак постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.05.2024р. ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.08.2024р. ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст.35 КУпАП не встановлено.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративні стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для виправленням правопорушника.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 33, 40, 268, 283, 284, ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. відповідно до ст. 40-1 КУпАП.

Виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів покласти на Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Г. Проценко