Справа № 375/1622/24
Провадження № 3/375/1076/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року селище Рокитне

Cуддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає на АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року о 21 год 59 хв у с. Ольшаниця водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а саме автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» ARHK 0552, тест № 4631. За наслідками проведеного огляду встановлено у водія ОСОБА_1 наявність стану алкогольного сп`яніння, що становить 0,57% (проміле).

Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 893070 від 20 вересня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року №1376;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року;

- роздруківка- чек «Драгер», відповідно до якого результат тесту 0,57% (проміле);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- розписка щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, в якій зазначено, що ОСОБА_2 має при собі водійське посвідчення та забирає автомобіль Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і зобов`язується його доставити за адресою провулок Шкільній с. Ольшаниця;

- рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 20 вересня 2024 року;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері.

Наявними матеріалами також підтверджується, що при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районного суді Київської області. Зазначений протокол водій підписала без будь-яких заперечень щодо порядку його складання, оформлення, змісту, форми.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 20 вересня 2024 року вона не вживала алкогольних напоїв та перебувала в адекватному стані. Додатково зазначила, що вона з`їла льодяники, а тому можливо прилад Драгер визначив 0,57% (проміле).

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у відсутності свідків, а долучене до матеріалів справи відео є фрагментальним і не містить повної відео фіксації вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення; на відео відсутня фіксація порушення Правил дорожнього руху України, які стали причиною зупинки автомобіля під її керуванням. Крім того, як вважає ОСОБА_1 , такі ознаки алкогольного сп`яніння як різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці, які зазначені працівниками поліції у акті огляду на стан сп`яніння, не можуть бути належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки ці ознаки не підтверджуються матеріалами справи. Також ОСОБА_1 звертала увагу суду на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння особи на місці зупинки було проведено з використанням технічного засобу некоректно, зокрема, з порушенням Інструкції з експлуатації газоаналізатора, без врахування необхідності його технічного обслуговування (калібрування), яке було проведено 23 листопада 2023 року, а огляд проводився 20 вересня 2024 року, тобто більше ніж 10 місяців після його останнього калібрування.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію ОСОБА_1 , суд (суддя) не встановив підстав для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Щодо тверджень ОСОБА_1 стосовного того, що огляд її на стан алкогольного сп`яніння проводився у відсутності свідків, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з відеозаписів, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, слідує, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису, а, відтак, присутніх свідків у такому випадку не передбачена КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що долучене до матеріалів справи відео є фрагментальним і не містить повної відео фіксації вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є безпідставні, оскільки матеріали відеозапису, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, містять повну та безперирвну відео фіксацію події у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Відхиляє суд і посилання ОСОБА_1 на те, що на відео відсутня фіксація порушення Правил дорожнього руху, які стали причиною зупинки автомобіля під її керуванням, оскільки у частині 1 статті 121 КУпАП зазначено, що забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності.

З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 була зупинена поліцейськими, оскільки керувала транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів. Крім того, несправність системи зовнішніх світлових приладів лівої фари нижнього світла ОСОБА_1 не заперечувала та пояснила поліцейським, що вона не знала, що в неї щось не працює із світлових приладів.

На запитання суду (судді) ОСОБА_1 зазначив, що постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП від 20 вересня 2024 року вона не оскаржувала та сплатила штраф.

Відхиляє суд і твердження щодо того, що такі ознаки алкогольного сп`яніння як різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці, не можуть бути належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки ці ознаки не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, з урахуванням зазначеного, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У випадку ОСОБА_1 поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та провів огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів Драгер.

Безпідставними є і твердження ОСОБА_1 щодо того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки було проведено з порушенням Інструкції з експлуатації газоаналізатора, тобто без врахування необхідності його технічного обслуговування (калібрування), яке було проведено 23 листопада 2023 року, а огляд проводився 20 вересня 2024 року, тобто більше ніж 10 місяців після його останнього калібрування, з огляду на таке.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів - один рік.

Відповідно до чеку-роздруківки приладу «газоаналізатор Драгер» ARHK 0552, тест № 4631, який використовувався для контролю вмісту алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі, датою проведення його останнього калібрування є 23 листопада 2023 року, що повністю відповідає вимогам щодо калібрування вимірювальної техніки та свідчить про чинність приладу «Drager» ARHK 0552 на день проведення огляду ОСОБА_1 , а саме 20 вересня 2024 року, відтак підстав ставити під сумнів показники приладу «Drager» немає.

Посилання ОСОБА_1 на те, що алкотестер почав обробку зразків видихуваного нею повітря після нн-ної спроби пройти текст на стан алкогольного сп`яніння і мундштук при цьому не змінювався, а, відтак, такий спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ставить під сумнів результати аналізу відхиляються судом з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин у разі незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду такий огляд мав бути проведений в найближчому закладі охорони здоров`я. Доказів проведення огляду ОСОБА_1 в найближчому закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень ОСОБА_1 і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуються на тому, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

При цьому суд (суддя) керується сукупністю наявних доказів, а не самим лише протоколом про адміністративне правопорушення та зазначає, що таких невідповідностей процедури, застосованої до ОСОБА_1 , які б свідчити про порушення основоположних прав та свобод особи та були б достатніми для закриття провадження у справі не віднайдено, доказів зворотного представлено не було.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП доведена повністю та підтверджується зібраними у справі доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

Згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Частиною 1 статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Марина Смик