П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2143/24

Провадження №3-зв/943/4/2024

03 грудня 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Журибіди Бориса Миколайовича від розгляду справи про притягнення заявника до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

в провадженні судді Буського районного суду Львівської області Журибіди Б.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення №943/2143/24 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передана для розгляду судді Журибіді Б.М., про що вбачається зі звіту про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 20.09.2024.

Заявник ОСОБА_1 направив до суду заяву про відвід судді Журибіда Б.М. від розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення, покликаючись на те, що суддя Журибіда Б.М. необ`єктивно розглядає згадану адміністративну справу, не взяв до уваги пояснення заявника про те, що він не керував транспортним засобом, трактором «Булат», який не виїжджав із господарства заявника, про що можуть підтвердити свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а працівники поліції вчинили щодо заявника психологічний тиск і змусили його підписати документи. Відтак, через необ`єктивне, на думку заявника, вирішення суддею справи про адміністративне правопорушення щодо заявника ОСОБА_1 , просить відвід судді задовольнити та передати справу на розгляд іншого судді.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лукащук Я.М. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання судом, що не перешкоджає розгляду питання про відвід судді.

Розглянувши заяву про відвід судді, дослідивши додані до заяви матеріали, суддя приходить до такого висновку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації» Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.

При цьому, нормами КУпАП не врегульовано порядок вирішення заявленого відводу судді в справах про адміністративні правопорушення. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки Кримінальний процесуальний кодекс України містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону щодо визначення питань про вирішення заявленого відводу в даній справі про адміністративне правопорушення із застосуванням відповідних положень статей 35, 75, 76, 80, 81, 107, 244 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли участь такої особи визнана слідчим суддею обов`язковою (ч. 3 ст. 244 КПК України).

Частиною першою статті 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а саме 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Відтак, передбачені для відводу судді процесуальні підстави визначені положеннями статей 75 та 76 КПК України, а їх перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, в силу приписів частини четвертої та п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду та одразу після встановлення підстав для такого відводу.

При вирішенні заяви про відвід, суд також керується вимогами статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого звинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдт проти Данії» потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Білуха проти України» Європейським судом з прав людини в рішенні зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проте, у заяві ОСОБА_1 про відвід судді Журибіди Б.М. не наведені будь-які факти прояву поведінки, яка би свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі. Доводи, на які покликається заявник, як на підстави для відводу судді, слід відхилити як необґрунтовані, безпідставні і такі, що ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях заявника. Висловлена суддею думка під час розгляду клопотань заявна під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не може бути підставою для відводу судді.

Відтак, судом не встановлено, що суддя Журибіда Б.М. особисто чи опосередковано заінтересований у результатах вищевказаної справи про адміністративне правопорушення щодо заявника або наявні інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості, а подана заява про відвід судді Журибіди Б.М. від розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення не містить передбачених статтями 75 та 76 КПК України підстав для відводу судді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подана заява про відвід судді від розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення щодо заявника є необгрунтованою, грунтується виключно на припущеннях заявника та жодними фактичними обставинами не підтверджена, а тому не підлягає до задоволення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 35, 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Журибіди Бориса Миколайовича від розгляду справи про притягнення заявника до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя І. Б. Кос