ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1400/24 Справа № 213/3491/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 11.08.2023 року, 23год. 25хв., в Дніпропетровській області, місто Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Седнєва, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHRYSLER VOYAGER, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest drager 6820 АRHK 0079. Результат огляду становить 1,70%. Огляд на стан алкогольного сп`яніння фіксувався технічним засобом відеозапису: нагрудний відеореєстратор 474712, 474692, 474352. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та провадження по справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП зупинити до його звільнення з військової служби.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що в матеріалах справи є довідка з військової частини НОМЕР_2 від 28.08.2023 року, що він перебуває на військовій службі, приймає участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Вказує, що в судове засідання він не з`являвся, але направив заяву в якій зазначив, що не може з`явитися до суду, оскільки проходить військову службу безпосередньо в зоні бойових дій. Вважає, що клопотання про зупинення провадження по справі було судом безпідставно відхилено, тому що, відповідна судова практика про зупинення провадження по справі існує, у тому числі і на стадії апеляції. Вказує, що згідно положень до ЄСПЛ можливо застосовувати аналогію закону з КПК, а саме аналогію ч.1 ст.335 КПК України.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи клопотання про зупинення провадження до звільнення ОСОБА_1 з військової служби зазначеного в апеляційній скарзі та інші доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 1 цього Кодексу, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження у справах за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Суд вважає, що в даному випадку може бути застосована аналогія найбільш близької галузі права кримінального процесуального права, що наведена у ст. 335 КПК України. Дана норма містить порядок зупинення розгляду кримінального провадження у разі мобілізації обвинуваченого.

Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо подання документів, перебування в певній місцевості, тощо. Дані обов`язки унеможливлюють перебування обвинуваченого одночасно на військовій службі та виконання, покладених на нього обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28.08.2023р. перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 . Згідно відповіді на запит суду від командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 23.01.2024 року, ОСОБА_1 може прийняти участь у судовому засіданні.

Крім того згідно матеріалів справи у ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, скористався своїм правом на захист уклавши спочатку угоду з захисником ОСОБА_3 з якою розірвав угоду та уклав нову угоду з захисником ОСОБА_4 яка представляла його інтереси у суді та надавала правову допомогу, проте до судового засідання не з`явилась, без повідомлення суд з підтвердженням на реальної відсутність можливості брати участь захисником та ОСОБА_1 у судовому засіданні, зазначене свідчить про зловживання стороною захисту своїм правом передбаченими ст.268 КУпАП та свідомого затягування розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не передбачена.

За таких підстав, враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено процедуру зупинення провадження за наведених стороною захисту обставин, вважаю необхідним відмовити у задоволенні даного клопотання, а доводи апелянта про незаконне рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження до звільнення ОСОБА_1 з військової служби безпідставними.

Апелянт у своїй апеляційній сказі не зазначає інших доводів щодо законності судового рішення та не наводить доводів щодо своєї непричетності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП або доводи про свою незгоду з призначеним стягненням.

Проте апеляційний суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №622912 від 11.08.2023 р., рапортом інспектора з описом фактичних обставин по справі, запис відеофіксації скоєння правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічнічних засобів, результати тесту, довідку наявних облікових баз про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя