Провадження № 3/161/6747/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Мазур Д.Г., за участю: секретаря судового засідання Дручок О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 594893 від 22 жовтня 2024 вбачається, що 22.10.2024, близько 12 год 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 , а саме перекрив водопостачання до частини будинку, де проживає остання, чим позбавив її можливості користування водою.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №594894 від 22 жовтня 2024 вбачається, що 22.10.2024, близько 12 год 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного характеру щодо малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перекрив водопостачання до частини будинку, де проживає останній, чим позбавив його можливості користування водою.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №594987 від 22 жовтня 2024 вбачається, що 22.10.2024, близько 12 год 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного характеру щодо онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме перекрив водопостачання до частини будинку, де проживає остання, чим позбавив її можливості користування водою.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за приписами даної норми настає за вчинення насильства в сім`ї, яке може проявлятися не лише шляхом спричинення тілесних ушкоджень, а й за допомогою психологічного впливу на члена сім`ї (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 до матеріалів справи долучено протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД № 594893 від 22.10.2024, серії ВАД №594894 від 22.10.2024, серії ВАД №594987 від 22.10.2024, рапорт, заява, письмові пояснення та інші матеріали справи.

За приписами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 22.10.2024, близько 12 год він поїхав до дочки з онуками в с. Тарасове. Йому відомо, що його дочка не в повному обсязі сплачує за комунальні послуги, через що існує заборгованість. У зв`язку із поламкою туалетного бачка його попросила ОСОБА_5 (теща), яка є власником будинку, перекрити воду. Оскільки, він являється інвалідом ІІ групи, то він звернувся по допомогу до чоловіка який проходив повз будинку, який йому допоміг.

Адвокат Любчич В.С. надані пояснення ОСОБА_1 підтримав. Прросив суд провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є власником будинку АДРЕСА_2 . Разом із нею проживає ОСОБА_2 із дітьми, які не оплачують за комунальні послуги, у зв`язку із чим наявні заборгованості. У вказаний день просила ОСОБА_1 приїхати та перекрити воду, оскільки поламався туалетний бачок.

Проаналізувавши представлені докази, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 не перекривав сам воду, а також не приймав самостійного рішення щодо перекриття води, він переказав прохання ОСОБА_5 іншій особі перекрити воду, оскільки зламався туалетний бачок і постійно тече вода, до ремонту бачка.

Суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наявних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.280, ст.284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур