Справа № 489/2248/24 Головуючий у першій інстанції Коновець М.С.
Провадження № 33/812/362/224 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , його захисника Курносенка Д.О., представника потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою

захисника ОСОБА_3

на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2024 року, з урахуванням постанови про виправлення описки від 27 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873698, 25 березня 2024 року, о 13:20 в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 21-а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Camry , державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Богоявленському від вул. Пограничної в бік вул. Будівельників, напроти будинку №21-А, при перестроюванні з лівої смуги руху в праву, не надав перевагу в русі автомобілю Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги пунктів 2.3.б, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2024 року, з урахуванням постанови цього ж суду про виправлення описки від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вирішено питання про судовий збір.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 28 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Курносенко Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, ухваленою без повного, всебічного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не врахував положень законодавства та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляції вказує, що суд не звернув уваги на суттєві протиріччя, що містяться у схемі ДТП та формально підійшов до розгляду справи.

Згідно схеми місця ДТП, проспект Богоявленський має два напрямки руху, які виділені один від одного суцільною лінією розмітки. В напрямку руху автомобілів (учасників ДТП) з боку вулиці Погранична в напрямку вулиці Будівельників мається дві смуги для руху, загальна ширина яких складає 9,5 м. При цьому права полоса має ширину 5 м. По правому краю проїзної частини знаходяться розділові газони і заїзди на прилеглу територію. На схемі складеною працівниками патрульної поліції транспортні засоби розташовані навпроти одного із газонів і вказана прив`язка розмітки від колес транспортного засобу до правого краю проїзної частини (саме до газону). Але згідно з фото, зробленими водієм ОСОБА_1 автомобіль Toyota державний номерний знак НОМЕР_1 чітко розташовувався напроти заїзду на прилеглу територію. Отже, працівник поліції переніс розташування автомобіля Toyota далі по ходу його руху, навпроти газону.

В поясненнях водій ОСОБА_1 вказав, що рухався в правій полосі ближче до розмежувальної лінії. Приймаючи до уваги те, що права смуга для руху має ширину 5 м, а автомобіль Toyota має ширину 1,8 м, тобто відстань від правої сторони цього автомобіля до краю проїзної частини складає приблизно 3,2 м. Саме в цій смузі руху можливе пересування одночасно двох транспортних засобів суміжним напрямком, при умові, що водій автомобіля який позаду, а у даному випадку автомобіль Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням його швидкості і безпечності інтервалів до автомобіля Toyota та до правого краю проїзної частини міг безпечно виконати маневр з упередження.

Отже, покази ОСОБА_1 відповідають наявним адміністративним матеріалам, а не суперечать їм.

Крім того, на схемі ДТП вказано місце контакту транспортних засобів, не визначивши достовірно як поліцейськими воно було встановлено. У ОСОБА_1 були наявні фотографії з місця ДТП, але суд позбавив можливості продемонструвати ці докази на підтвердження своєї правової позиції у судовому засіданні, вирішивши розглядати справу за його відсутністю.

Також, апелянт зазначає, що приймаючи до уваги значні пошкодження на автомобілі Land Rover та враховуючи, що він контактував з майже зупинившимся автомобілем Toyota, його виїзд за межі проїзної частини на бордюр, дерево, в подальшому на лінію опори електропередачі (стовп) та його кінцеве положення на проїзній частині, свідчать про те, що дане авто рухалось зі значним перевищенням швидкості, яка не відповідає ПДР. В даних дорожніх умовах можна припустити, що водій автомобіля Land Rover наближаючись до автомобіля Toyota, який рухався з незначною швидкістю, вирішив здійснити маневр випередження в межі правої смуги руху, однак не врахував швидкість свого автомобіля, безпечний інтервал та допустив контактування з ним. В результаті чого відбулось блокування частин автомобіля, враховуючи більш значну масу, та більш значну швидкість автомобіля Land Rover останній своїми діями змістив автомобіль Toyota по ходу направлення свого руху вправо. Після цього автомобіль Toyota зайняв на проїзній частині положення, яке було зафіксоване в схемі ДТП.

На думку сторони захисту, кваліфікуючі дії водія ОСОБА_1 , інспектор УПП в Миколаївській області невірно відтворив схему місця ДТП та невірно зазначив пункти ПДР, які порушив ОСОБА_1 . Працівники патрульної поліції не дотримувались безпосередності збирання доказів, так як поліцейський, що складав протокол про адміністративне правопорушення не складав схему місця ДТП та не приймав пояснень учасників автопригоди.

Зазначає, що судове засідання дійсно переносилось декілька разів, але кожного разу причина перенесення була належно обґрунтована. В результаті суд прийняв рішення без участі сторін у судовому засіданні, та не прийняв покази безпосередньо, що могло вплинути на певну оцінку обставин, які мали місце.

Враховуючи вищенаведене, а також положення статті 62 Конституції України, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки не доведено належними та допустимими доказами наявність в його діях складу такого правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № (далі - ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.3 ПДР передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дотримався в повному обсязі вимог статті 280 КУпАП, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873698, 25 березня 2024 року, о 13:20 в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 21-А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Camry , державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Богоявленському від вул. Пограничної в бік вул. Будівельників, напроти будинку № 21-А, при перестроюванні з лівої смуги руху в праву, не надав перевагу в русі автомобілю Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги пункту 2.3б, 10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився під підпис. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив, що з постановою патрульної поліції не згоден повністю. Заміри не виконані (а.с.1).

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Обставини, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3), письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом, наданим представником потерпілого під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Так, з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що він їхав за кермом автомобіля Land Rover державний номерний знак НОМЕР_2 з вул. Чигрина по пр. Богоявленському в бік вулиці Будівельників зі швидкістю 50 км на годину. Тим часом автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по крайній лівій полосі при під`їзді до пр. Богоявленський, буд.21-А. Він рухався в 10 метрах від автомобіля Toyota Camry в крайній правій полосі. Неочікувано водій Toyota Camry не вимкнувши відповідний покажчик повороту, здійснив з крайньої лівої полоси поворот направо. Тож, ОСОБА_4 не зміг уникнути зіткнення. Водій Тoyota Camry вдарив його машину з лівої сторони. Оскільки дорога була волога, його авто здійснило зіткнення зі стовпом. Після чого, він вийшов з авто, підійшов до водія Тoyota і запитав, чому він зробив маневр без показнику поворота та не впевнився в безпечності маневра, тобто не пропустив його, оскільки він рухався в 10 метрах від нього. Водій відповів, що йому за кермом стало зле, та він на невеликий проміжок часу втратив контроль над своїм автомобілем, через що не помітив автомобіль Land Rover (а.с.4).

Пояснення потерпілого ОСОБА_4 щодо розміщення автомобілів під час руху, а також того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 почав перестроюватись в праву смугу руху перед самим автомобілем потерпілого, підтверджуються відеозаписом IMG_9757 (на 29-й секунді запису), який долучений до матеріалів справи (а.с. 45).

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, та поясненнях, наданих в апеляційному суді не заперечував щодо розміщення його автомобіля близько роздільної полоси руху, тобто ліворуч від автомобіля ОСОБА_4 , яке надавало можливість останньому здійснити випередження.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Водночас, пояснення ОСОБА_1 про те, що він на автомобілі рухався лише прямо, та не намагався здійснювати перестроювання праворуч, суперечить зазначеним вище доказам, зокрема, відеозапису. Тому апеляційний суд сприймає такі пояснення критично.

Доводи апеляційної скарги про те, що схема місця ДТП, яка була оформлена працівниками поліції, не відповідає фактичним обставинам щодо розміщення транспортних засобів після зіткнення, є необґрунтованими та спростовуються змістом цієї схеми, дослідженої в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду (а.с. 3).

Так, на вказаній схемі місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відображено та зафіксовано, зокрема, розміщення автомобілів, які зіткнулись, відстані до цих автомобілів від сталих орієнтирів, освітлення місця ДТП, наявність світлофорного об`єкта та інші об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин. Також зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП.

Отже схема місця ДТП оформлена відповідно до вимог Інструкції № 1395.

Апеляційний суд погоджується з оцінкою, наданою районним судом щодо відстані пошкоджених транспортних засобів від сталих орієнтирів, яка узгоджується із зазначеним вище відеозаписом та фотокарткою, доданою захисником до апеляційної скарги (а.с. 62)

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 873698, схемою місця ДТП, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставин, що стосуються події, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 , відеозаписом IMG_9757, дослідженими в апеляційному суді, свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вищевказане порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та суспільно небезпечними наслідками у виді пошкоджень транспортних засобів, за що передбачено відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є безпідставними, та повністю спростовуються дослідженими доказами.

Посилання апелянта на порушення суддею норм процесуального законодавства під час розгляду справи, а саме на те, що суддя розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , не є безумовною підставою для скасування постанови судді. До того ж, в суді апеляційної інстанції права ОСОБА_1 були поновлені і йому була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі та взяти участь у дослідженні всіх доказів, які є в справі, та які були оцінені у сукупності з іншими доказами по справі, і в результаті аналізу яких було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно в результаті порушення п.п. 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху здійснив ДТП, в результаті чого транспортний засіб, який належить ОСОБА_4 , отримав механічні пошкодження, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

За такого, постанова суду першої інстанції з підстав того, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , а тому не є безумовною підставою для скасування постанови судді.

Отже, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський