ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2651/24 Справа № 220/1132/24 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О. А. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сліпкова В.С. на постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 30.06.2024 року о 10-00 год. в Донецькій області, Волноваський район, 143 км автодороги Н-15 м. Запоріжжя м. Донецьк, водій керував транспортним засобом автомобілем NISSAN KING CAB, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці, та проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, 30.06.2024 року о 10-00 год. в Донецькій області, Волноваський район, 143 км автодороги Н-15 м. Запоріжжя м. Донецьк, водій керував транспортним засобом автомобілем NISSAN KING CAB, номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами Глобинським районним відділом державної виконавчої служби від 04.11.2019 року № 58430337, чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сліпков В.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки вперше з апеляційною скаргою він звернувся у встановлений законом строк, однак вона була повернута у зв`язку з недолученням до неї документів на підтвердження повноважень. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не звернув увагу на порушення працівниками поліції порядку виявлення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Вказує на невручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 щодо дії відносно нього обмеження у праві керування на підставі постанови державного виконавця.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходить висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених положень закону з огляду на наступне.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративих правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом будучи обмеженим за постановою державного виконавця в праві керування та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУПАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте слід підкреслити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.

Як убачається з відеозапису, працівниками поліції після спілкування з ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, повідомлено останньому про їх наявність та запропоновано на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проходження огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано не було, чим порушено порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на те, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Із вище викладеного вбачається, що суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до вимог ст. 10 та ст. 11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заперечував обізнаність про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дані про отримання ОСОБА_1 копії постанови державного виконавця Глобинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ВП № 58430337 від 04.11.2019 року про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при наявності у справі лише протоколу про адміністративне правопорушення та довідки до нього про наявність постанови державного виконавця щодо встановлення обмеження права керування, проте за відсутності доказів в обізнаності ОСОБА_1 про накладене на нього обмеження та отримання ним копії постанови держаного виконавця, є явно недостатнім для доведення наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

З огляду на вище зазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вище викладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Сліпкову В.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Сліпкова В.С. задовольнити.

Постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя