ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2644/24 Справа № 202/7920/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника Рогова О.А., на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 30.05.2024 року о 18 годині 00 хвилин за адресою: Донецька обл., м. Лиман по вул. Челюскіна 62а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Hilux SFBF, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, в медичному закладі та на місці за допомогою приладу Драгер, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки в фабулі протоколу не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, не зазначено реєстраційний номер автомобіля, зазначено неіснуючі ознаки сп`яніння, не вказано адреси проживання свідків. Крім цього працівники поліції не роз`яснили права. В матеріалах справи відсутній рапорт старшого поліцейського. Не задокументовано закону зупинку транспортного засобу, тому подальші документи є неналежними. ОСОБА_1 працівники поліції не видали направлення. Захисник вказує, що його підзахисний перевозив поранених військовослужбовців, тому працівники поліції не повинні були зупиняти автомобіль. Між цим, суд не повідомив учасників справи про її розгляд чим порушив процесуальний закон.

Також, захисник просить поновити строк, оскільки ОСОБА_1 завчасно не був повідомлений про слухання справи, а також останній є військовослужбовцем. Захисник вказує, що суд не направляв постанови їм, а до реєстру направив лише 02 жовтня 2024 року. Окрім цього захисник двічі направляв заяви на ознайомлення справи, але з матеріалом не ознайомився.

До початку апеляційного перегляду від захисника надійшло клопотання про витребування доказів з відділення поліції, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 ПДР України, сертифікат та дані про проходження повірки нагрудної камери, посадову інструкцію працівника поліції, який складав протокол, сертифікат відповідності приладу Драгер. Апеляційний суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника слід відмовити, так як в даній справі достатньо матеріалів для прийняття рішення, що буде висвітлено апеляційним судом далі.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, захисник та ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явилися, від захисника отримано клопотання про проведення судового засідання без їх участі, що не позбавляє здійснити перегляд.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що термін пропущений з поважної причини, тому його необхідно поновити, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення, в якому водій власноруч написав, що керував автомобілем та вживав алкоголь(пиво); відеозаписом на якому зафіксовано, що поліцейським було запропоновано водію пройти огляд як на місці так і в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків; направленням на огляд в заклад охорони здоров`я, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП, він складений належною особою, стосовно ОСОБА_1 , якого встановили за допомогою застосунку Дія, зазначені дані про транспортний засіб, в тому числі й номерний знак, а далі викладено суть правопорушення, яка відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, згідно протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні права. В протоколі зазначені ознаки сп`яніння, які не суперечать Інструкції від 11 листопада 2015 р.за № 1413/27858. Тому доводи про неналежність протоколу безпідставні.

Відсутність в матеріалах справи даних про причину зупинки не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння, і відмову останнього від проходження огляду.

Також ОСОБА_1 не прохав у працівників поліції сертифікат відповідності та дані про повірку приладу Драгер, так як відмовився від проходження огляду.

Відсутність в матеріалах справи рапорту старшого поліцейського не свідчить про порушення складання матеріалів, оскільки Інструкції від 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 не вимагає обов`язкового долучення до протоколу такого рапорту.

Не надання працівниками поліції направлення на огляд ОСОБА_1 в даній ситуації також не є порушенням, оскільки водій відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків.

На місці подій ОСОБА_1 на повідомляв працівників поліції, що він перевозив поранених військовослужбовців, і на відеозаписі вказаних осіб не зафіксовано.

Дійсно справа розглянута без участі ОСОБА_1 . проте в апеляційній скарзі захисник не навів переконливих доводів про відсутність складу правопорушення, які б ОСОБА_1 міг висловити в суді І інстанції.

Відеозапис на переконання апеляційного суду є належним доказом на ньому зафіксована процедура проходження огляду, що відповідає ст. 266 КУпАП, відеозапис доповнює інші докази та не суперечить їм, тому доводи в цій частині теж безпідставні.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк захиснику Рогову О.А. на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький