Справа №644/9929/24
Провадження № 3/644/2541/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №161704 від 29.10.2024, 29.10.2024 о 15-09 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дванадцятого Квітня б. 9, в м. Харкові порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 ПДР та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 ПДР невиконання водіями вимог про зупинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. В письмових поясненнях зазначив, що постанови про адміністративне правопорушення за порушення вимог дорожнього знаку 3.21 («В`їзд заборонено») 29.10.2024 у відношенні нього складено не було, тому вважає, що до нього не може бути застосовано п. 2.4 ПДР, а постанову серії ЕПР1 №3368411 від 29.10.20245 складено на особу, яка йому невідома, а саме на ОСОБА_1 . До того ж зазначив, що 29.10.2024 у зв`язку з увімкненням на телефоні сповіщення з сигналом про повітряну тривогу намагався швидше дістатися до укриття, правил дорожнього руху не порушував, а побачивши поліцейську машину, яка їхала з проблисковим маячком вважав, що вона їде на невідкладне службове завдання. Вину не визнав, просив суд закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Тобто ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлено відповідальність саме за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Вина особи, яка притягається до відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №161704 від 29.10.2024, в якому наявні пояснення згідно яких ОСОБА_1 з порушенням погодився; рапортом працівника поліції.

Відеозаписом до протоколу, якими зафіксовано, що автомобіль Skoda Superb чорного кольору здійснює маневр виїзду на вул. Дванадцятого Квітня з одностороннім рухом у протилежну сторону на зустріч патрульному автомобілю, який рухався по вказаній автодорозі з одностороннім рухом. Після чого автомобіль порушника здійснює зупинку і заднім ходом рухається по тій же траєкторії, по якій здійснював виїзд проти руху, після чого вдається до втечі, у зв`язку із чим патрульний автомобіль починає переслідування порушника впродовж декількох хвилин по вулицям м. Харкова з ввімкненими світловими сигналами, а автомобіль продовжував рух, явно уникаючи зупинки, виїжджаючи на зустрічну полосу руху при перешкодах на його полосі. Зупинка здійснена лише на місці автомобільного затору шляхом перекриття патрульним автомобілем шляху автомобіля Skoda Superb. В подальшому при зупинці автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Луї Пастера, 263 в місці складання протоколу за порушення п. 2.4 ПДР України та постанови за порушення п. 3.21 ПДР України встановлено особу водія ОСОБА_1 , який не заперечував допущених порушень.

Отже, протокол та відео доказ до протоколу підтверджує фіксацію порушення, передбаченого п. 2.4 ПДР України, та п. 3.21 ПДР України до цього, а крім того відеозапис беззаперечно підтверджує той факт, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , при порушенні ПДР, за яке у подальшому складено іншу постанову, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

Посилання ОСОБА_1 про складання постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при судовому розгляді не знайшло свого підтвердження, оскільки наданий суду відеозапис підтверджує, що постанову за порушення п. 3.21 ПДР України за ч. 1 ст. 122 КУпАП не складено на іншу особу, оскільки відеозапис містить фіксацію факту складання та вручення постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП саме ОСОБА_1 , а рішення суду про скасування постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП з неправильним зазначенням прізвища правопорушника як ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, в діях особи, яка притягається до відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вищевказані докази, надані поліцейським, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що вина ОСОБА_3 підтверджується наявними в справі матеріалами, суд приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, ОСОБА_3 слід призначити адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-2, 283-287 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 10 днів.

Суддя - І.К. Ізмайлов