Справа № 734/1533/24 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/1003/24
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Александрова Д. О. (в режимі відеоконференції)

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Александрова Д. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 09 квітня 2024 року, о 21 год. 36 хв., по вул. Довженка, 34, у смт. Десна, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху

В апеляційній скарзі захисник адвокат Александров Д. О. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що він представляв інтереси ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000138 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, які стосуються подій, пов`язаних з подіями, викладеними у протоколі серії ААД № 671837 від 09.04.2024.

Суд порушив головний принцип Конституції України, згідно ст. 61 якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Разом з тим, проаналізувавши обвинувальний акт та вирок суду, у провину водію ОСОБА_1 ставиться слідством та судом вчинення правопорушення тільки у зв`язку з порушенням ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. З урахуванням цього, ОСОБА_1 не порушував вимог п. 2. 5 Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Александров Д. О. підтримав доводи апеляційної скарги, акцентуючи увагу на тому, що судові рішення, які набрали законної сили, а у даному випадку вирок суду, є обов`язковим на усій території України і обставини, які встановлені вироком суду, є обов`язковими для суду, який розглядає його апеляційну скаргу.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

01 серпня 2024 року ОСОБА_1 був визнаний винуватим і засуджений Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 369 КК України до штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 17 000 грн.

Під час розгляду кримінального провадження було встановлено, що 09 квітня 2024 року, о 21 год. 35 хв., неподалік будинку по вул. Довженка, 34, у смт. Десна, Чернігівського району та області, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння чим порушив вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті надання неправомірної вигоди, з метою уникнення адміністративної відповідальності, запропонував поліцейській ОСОБА_2 100 доларів США, що відповідало сумі 3898 грн. 82 коп. У подальшому, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, продовжуючи протиправні дії, будучи обізнаним, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є службовими особами, маючи на меті надання неправомірної вигоди службовим особам, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловив пропозицію про надання по 100 доларів кожному за не складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП, таким чином висловив пропозицію надання неправомірної вимоги наа суму 7797 грн. 64 коп.

Таким чином вироком суду, який набрав законної сили, штраф сплачений обвинуваченим ОСОБА_1 , було встановлено, що той керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

У той час як у протоколі серії ААД №671837 та у постанові суду, яка оскаржується, фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis або praejudicium те, що стосується попереднього судового рішення) це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісне з принципом юридичної визначеності

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом

Преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Перекваліфікація дій ОСОБА_1 з порушення п. 2.5 на п.2.9 (а) Правил дорожнього руху чинним законодавством про адміністративні правопорушення, не передбачена. Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється в межах протоколу, який визначає характер правопорушення та його кваліфікацію.

На порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про накладення стягнення на ОСОБА_1 за невиконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, залишив поза увагою, що вироком суду щодо ОСОБА_1 було встановлено, що той керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення відповідальності пропонував поліцейським неправомірну вигоду, порушення пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху у провину у протоколі про адміністративне правопорушення, не ставиться, одночасне порушення різних за своєю правовою природою пунктів правил безпеки руху, неможливо, а тому суд ухвалив необґрунтоване рішення про накладення стягнення.

За таких обставин, порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху спростовується фактичними обставинами, встановленими вироком Козелецького районного суду від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 , і свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Александрова Д. О. задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець