Справа № 456/4770/24
Провадження № 3/456/2196/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

22 листопада 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , начальника штабу військової частини НОМЕР_2 ,

- за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП,

встановив:

З протоколу серії А2847 № 47 про військове адміністративне правопорушення від 02.09.2024 року вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 05.08.2024 в період з 05.08.24 по 20.08.24 тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 начальник штабу - перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 .

Також, встановлено, що солдат ОСОБА_2 невчасно повернувся з відпустки 16.08.2024, однак майором ОСОБА_1 з 16.08.2024 по 20.08.2024 не було подано доповідь старшому командиру про вчинення його підлеглим правопорушення, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Враховуючи той факт, що майор ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника штаба військової частини НОМЕР_2 , а в момент вчинення правопорушення тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 покладені на нього обов`язки пов`язані із адміністративно господарськими та організаційно розпорядчими функціями, тобто є військовою службовою особою, а тому вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-16 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Зелик Б.Б. подав до суду заяву, в якій просить справу про військове адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП. Покликається на те, що майор ОСОБА_1 не скоював адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-16 КУпАП, так як ним впродовж періоду з 16.08.2024 по 20.08.2024 постійно вживались заходи щодо вияснення обставин місця знаходження солдата ОСОБА_3 та перевірки можливого його перебування в лікувальному закладі. Володіючи зазначеною вище інформацією зі слів солдата ОСОБА_3 та фотокопіями документів, які зазначені в акті службового розслідування, майор ОСОБА_1 не мав жодних сумнівів, що солдат ОСОБА_4 може вводити командування підрозділу в оману. Відтак, в діях майора ОСОБА_1 не було жодного умислу чи умисного невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення підлеглим військовослужбовцем. Заходи щодо встановлення місця перебування підлеглого військовослужбовця майором ОСОБА_1 вживались, а ознаки кримінального правопорушення (самовільного залишення частини) у зазначених обставинах виникли саме із дати 20.08.2024 року. В цей день майор ОСОБА_1 і здійснив відповідну доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 на ранковому шикуванні.

Щодо не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, слід зазначити, що військова частина НОМЕР_2 не є самостійним підрозділом, а входить до складу військової частини НОМЕР_1 . Відтак, обов`язку за посадою тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 щодо направлення до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який скоїв кримінальне правопорушення у майора ОСОБА_1 теж не було.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.2 ст.172-16 КУпАП настає за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак фабула протоколу серії А2847 № 47 про військове адміністративне правопорушення від 02.09.2024 року належним чином не розкриває суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.2 ст.172-16 КУпАП, відповідальність за якою настає за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

В матеріалах справи відсутній акт перевірки, яким було встановлено умисне невиконання ОСОБА_1 своїх військових обов`язків, що тягне за собою відповідальність згідно ч.2 ст.172-16 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.08.2024 року, 16.08.2024 під час перевірки наявності особового складу дивізіону (військова частина НОМЕР_2 ) було виявлено відсутність у строю солдата ОСОБА_3 16.08.2024 року о 08.10 год. ОСОБА_1 особисто телефонував солдату ОСОБА_5 з метою з`ясування причин його відсутності у підрозділі по закінченню відпустки. Мобільний телефон військовослужбовця був увімкнутий, на дзвінки він відповідав, однак на те, щоб повернутися у розташування військової частини солдат ОСОБА_4 відповідав, що йому потрібно пролікуватись за місцем проживання, оскільки 14.08.2024 він отримав від сімейного лікаря направлення на ургентну госпіталізацію в кардіологічне відділення "Клініки імені ОСОБА_6 » в місті Києві. 16.08.2024 о 14 год. 45 хв. бригадою 1508 станції екстреної медичної допомоги м. Києва було проведено огляд солдата ОСОБА_3 та надано медичну допомогу і рекомендовано повторно звернутись до сімейного лікаря. Того ж дня завідувачем відділення Київської філії Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» було проведено огляд солдата ОСОБА_3 та надано медичну допомогу, консультативний висновок та встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. Гіпертонічний криз. Кризовий перебіг. СН II ст. АД 170/100. та рекомендовано госпіталізацію в 1 кардіологічне відділення вищезгаданого медичного закладу. В подальших телефонних розмовах солдат ОСОБА_4 наполегливо запевняв, що він госпіталізований з 16.08.2024, а підтверджуючі документи пришле згодом, після вихідних днів в робочі дні канцелярії медичного закладу. Протягом наступного робочого дня після вихідних 19.08.2024 майор ОСОБА_1 не отримав жодного документа про перебування на стаціонарному лікуванні в медичних закладах солдата ОСОБА_3 , на зв`язок повторно протягом доби з ним не вдалось вийти і жодних інших відомостей чи документів у військову частину НОМЕР_1 про фактичне місцеперебування солдата ОСОБА_3 станом на закінчення доби 19.08.2024 не надходило. Тому ОСОБА_1 отримав вагому та достовірну підставу вважати, що з 00 год. 00 хв. 20.08.2024 солдата ОСОБА_7 слід вважати таким, що самовільно залишив частину. Тому саме на ранковій нараді о 08 год. 00 хв. 20.08.2024 року майор ОСОБА_1 здійснив усну доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 про зазначені вище обставини і неповернення солдата ОСОБА_3 із щорічної відпустки та відсутність будь-яких документів щодо його перебування на госпіталізації та/або стаціонарному лікуванні з 16.08.2024 року.

З урахуванням наведеного вважаю, що в протоколі №47 від 02.09.2024 не були в повному обсязі дотримані вимоги ст. 245, 280 КУпАП, а саме, не було перевірено належним чином наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, так як в діях останнього відсутня суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків та характеризується наявністю вини у формі умислу.

Так, відповідно дост. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-16 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.247, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя С. С. Сас