ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1957/24 Справа № 177/1352/24 Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Слов`янська Донецької області, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 водія, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08.06.2024 об 11.30 годині в смт. Радушне, по вул. Нікопольське шосе, навпроти будинку № 34 в Криворізькому районі Дніпропетровської області керував ТЗ BMW 316 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Алкотестер Драгер 6810. Результат позитивний 1,61 % проміле. Cвоїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.А ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі захисник Зайцев О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,вказує, що постанова суду першої інстанції необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. Зазначає, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 був незгоден з результатом дослідження, однак медичний огляд в закладі охорони здоров`я поліцейські не забезпечили; наявні в справі докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Просить постанову суду скасувати, винести нову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити за таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 виходячи із такого.

Правова процедура, що визначає механізм огляду особи на стан алкогольного сп`яніння регламентована, зокрема, ст. 266 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду

з його результатами, направляється поліцейським для проведення

огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином законодавець передбачив два випадки направлення водія до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння: 1) у випадку незгоди водія пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу; 2) у випадку незгоди водія з висновками огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до медичного закладу було складено поліцейським об 11-30 год. 08.06.2024 року (а.с. 5), в той час як огляд на стан сп`яніння на місці зупинки водія був проведений поліцейським об 11-36 год. 08.06.2024 року, що підтверджується роздруківкою газоаналізатору Драгер (а.с. 4). Таким чином, в ході апеляційного розгляду встановлено, що фактично поліцейським було порушено порядок направлення водія на огляд щодо стану сп`яніння, оскільки направлення на медичний огляд було складено раніше аніж проведений огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо незабезпечення поліцейськими направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду в КЗ «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги». Як вбачається з матеріалів справи після проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки транспортного засобу, він висловив припущення про те, що в нього не може бути такий високий показник, в подальшому працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд в медичному закладі охорони здоров`я, однак виписали таке направлення, яке з незрозумілих причин реалізовано не було. В подальшому в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив факт незгоди з результатами дослідження написом «не згоден».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За таких підстав, враховуючи, що поліцейськими недотримано процедури вимоги проходження огляду на стан сп`яніння водія, порушено вимоги ст. 266 КУпАП, вважаю за необхідне оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставівикладеного, керуючисьст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 року скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова