Провадження № 3/175/7640/24
Постанова

Іменем України

05 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу, що надійшов на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 08.10.2024 року убачається, що 11.08.2024 року о 15 год. 20 хв. в Донецькій області, м. Краматорську, вул. Ясногорівська, біля буд.51 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , по сухому асфальтному покриттю з боку вулиці Свободи в напрямку вул. Лівобережна виконуючи поворот ліворуч не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку позаду нього та почав виконувати обгін. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Цими діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився. Свою провину не визнав. Надав до суду клопотання про закриття провадження у справі із висновком експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження. Зазначає на свою невинуватість у вказаній ДТП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 124 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, матеріали справи не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення, що не відповідає принципам законності, та суперечить ст. 7,9 КУпАП.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 із змінами і доповненнями, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, що бере безпосередню участь в процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна повинно бути результатом порушення Правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, висновок експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП №80 від 28 листопада 2024 року, із відеозаписом з відео реєстратора водія автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 , приходжу до висновку, що зазначені обставини виключають адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 .

Як вбачається із відеозапису наданого до суду представником особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 почав виконувати поворот ліворуч переконавшись, що немає перешкод перед початком руху.

В цей час водій автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 проїзжаючи перехрестя у крайній лівій полосі руху на значній швидкості, та побачивши автомобіль «БМВ», почав здійснювати обгін на суцільній смузі дорожньої розмітки, замість виконання маневру зупинки, як того вимагають п. 12.3 ПДР України та здійснив зіткнення із автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно п.п.12.1 Правил Дорожнього Руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тобто, в порушення п.12.3 ПДР при виникненні небезпеки ОСОБА_2 не здійснив заходи для екстреної зупинки автомобіля, а почав здійснювати обгін, внаслідок чого і відбулось зіткнення.

Зокрема слід вказати, що за висновком експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП №80 від 28 листопада 2024 року вбачається, що виходячи з наданого відеозапису обставин ДТП, та його розкадровки середня швидкість руху автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 становила біля 108 км/год у населеному пункті.

Відповідно вищенаведеному, час за який автомобіль «БМВ» державний номер НОМЕР_3 рухався з моменту початку маневру ліворуч в полі зору камери до зіткнення становив біля 1,73 с.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «БМВ» НОМЕР_1 ОСОБА_1 виконуючи маневр лівого повороту, повинен був відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України впевнитись в безпеці даного маневру. При цьому слід звернути увагу на ту обставину, що відповідно перегляду відеозапису, спостерігається, що, водій автомобіля «БМВ» НОМЕР_1 ОСОБА_1 розпочав виконання маневру ліворуч в той час коли автомобіль «Шкода» ще рухався позаду в одній з ним смузі.

ОСОБА_1 розпочав виконання маневру ліворуч раніше ніж водій автомобіля «Шкода» почав змінювати напрямок на зустрічну смугу.

Також, враховуючи, обставини за яких зіткнення сталось в населеному пункті, та розраховану швидкість руху автомобіля «Шкода» 108км/год., яка фактично більше ніж в два рази перевищувала дозволену в населеному пункті водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_1 , відповідно до вимог п.1.4 ПДР України мав право розраховувати, що інші водії, а в даному випадку водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 , з яким сталося зіткнення, знає, та виконує вимоги Правил дорожнього руху України, тобто рухається з максимально-допустимою швидкістю на даній ділянці дороги 50км/год., а також не буде перетинати суцільну роздільну лінію 1.1 Розділу 34 ПДР.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 повинен був відповідно до вимог п.1.5, п.2.3 (підпункт «д») п.12.4, п.12.9(б) ПДР України рухатись в населеному пункті із швидкістю не більше 50км/год., що дозволено на даній ділянці дороги, і не перетинати суцільну лінію 1.1 Розділу 34 та п.10.1 ПДР, а при виникненні небезпеки, повинен був відповідно до вимог п.12.3 ПДР України своєчасно прийняти заходи гальмування аж до зупинки керованого ним транспортного засобу.

В даній дорожній ситуації, за умови руху автомобіля «Шкода» із дозволеною швидкістю руху у населеному пункті 50 км/год., водій ОСОБА_2 мав би технічну можливість уникнути скоєння зіткнення з автомобілем «БМВ» під керуванням водія ОСОБА_1 шляхом своєчасного застосування гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих).

Отже, як вбачається із матеріалів справи, в даній дорожній ситуації, технічна можливість уникнути даної ДТП у водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 визначалась належним виконанням ним вимог п.1.5, п.2.3 (підпункт «д») п.10.1, п.12.4, п.12.9(б), п.1.1 розділу 34 ПДР України, для виконання яких завад технічного характеру у нього не було.

Проведене вище дослідження вказує на те, що автомобіль «БМВ» міг би повністю звільнити не тільки смугу руху автомобіля «Шкода» а і віддалитися від передньої поверхні автомобіля «Шкода» на безпечну відстань 10,9 м, тобто водій ОСОБА_1 міг повністю безпечно виконати маневр розвороту на узбіччя, за умови руху вказаного автомобіля «Шкода» з максимально-допустимою швидкістю на даній ділянці дороги (50км/год.).

Наведене дає підстави дійти до висновку, що за умови руху вказаного автомобіля «Шкода» з максимально-допустимою швидкістю на даній ділянці дороги (50км/год.) водій автомобіля «БМВ» не змушував би водія ОСОБА_2 застосовувати гальмування, або зміну напрямку руху автомобіля, тобто виконувати будь-які дії по зміні свого режиму руху для уникнення контакту ТЗ, оскільки роз?їзд вказаних автомобілів, був би безпечний і зіткнення між ними не відбулось би.

З технічної точки зору, в діях водія «Шкода» вбачається невідповідність вимогам п.1.5, п.2.3 (підпункт «д») п. 10.1, п.12.4, п.12.9(б), п.1.1 Розділу 34 ПДР України, що дає підстави дійти до висновку про причинно-наслідковий зв?язок дій ОСОБА_2 із настанням даної пригоди.

Водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_1 з моменту початку маневру ліворуч встигав покинути смугу по якій рухався автомобіль «Шкода» під керуванням водія ОСОБА_2 на досить безпечну відстань, за умови руху останнього з допустимою в населених пунктах швидкістю 50км/год. Відповідно, в даній дорожній обстановці, з урахуванням вище проведеного дослідження, при встановлених згідно відеозапису кількісних параметрів швидкості зближення ТЗ, підстави технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_1 такими, що не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України відсутні.

Відповідно вищенаведеного в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_1 причинно-наслідковий зв`язок з настанням даної ДТП також не вбачається.

Підсумовуючи вищевикладене необхідно зробити висновок, що як вбачається із матеріалів справи та з технічної точки зору, причиною настання даної ДТП стали невідповідність вимогам п.1.5, п.2.3 (підпункт «Д») п. 10.1, п.12.4, п.12.9(б), п.1.1 Розділу 34 ПДР) ПДР України дій водія «Шкода» ОСОБА_2 .

Суд не може дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вказаній ДТП, скільки всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1 .

Також, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин вважаю за доцільне взяти до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (див. рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21, з подальшими посиланнями).

Згідно з рішенням у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого, як взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях водія ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України суд визнає необ`єктивними докази, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд враховує, що згідно складеного протоколу, подія ДТП сталась 11 серпня 2024 року, а на момент розгляду справи станом на 05.12.2024 року збігли строки, передбачені ст. 38 КУпАП можливості притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Проте, враховуючи висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1. ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 283-286, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 , а також надіслати начальнику відповідного відділення поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20____ року.

Суддя О.М. Бойко