Справа № 467/1451/24
Провадження № 33/812/541/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2024 року серії ААД№840730 02 жовтня 2024 року о 10:13 год. в смт. Арбузинка по вул. Шевченка біля буд. № 214, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою Алкотестеру «Драгер» 6820, результат якого склав 0,65 ‰. Від проходження медичного освідування в КНП «ЮМБЛ» водій відмовився, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що огляд проводився приладом Drager «Alkotest 6820» після спливу шестимісячного інтервалу обов`язкового калібрування відповідно до інструкції приладу, що свідчить про недопустимість результату приладу Drager «Alkotest 6820». Матеріали справи не містять доказів того, що поліцейськими складався та видавався йому акт огляду на стан сп`яніння, а також відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а той, що є в матеріалах справи, не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а тому він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом. Не співпадають у протоколі час зупинки, час керування транспортним засобом та час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, з підрахунку виходить, що все було проведено працівниками поліції за три хвилини. У справі відсутні запис з боді-камери другого працівника поліції, хоча були присутні були двоє і виконували різні функції. Також звертав увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис без даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено відеозйомку, роблять результати такої фіксації недопустимими, що відповідає висновкам Верховного Суду Касаційного адміністративного суду у справі №428/2769/17 від 24 січня 2019 року, № 524/5536/17 від 15 листопада 2018 року. Також вказує, що працівником поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом, а наявне у справі написане ним зобов`язання не керувати автомобілем суперечить ст. 266 КУпАП і не є доказом відсторонення особи від керування. Крім того звертає увагу, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікувальному закладі та не було направлено у встановленому законом порядку для проходження такого огляду. В матеріалах справи відсутні докази факту керування ним автомобілем. Так, на відеозаписі не зафіксовано хто перебував за кермом транспортного засобу, автомобіль стоїть припаркований, двигун не працює, а працівники поліції підійшли до водія, який перебував поза автомобілем у дворі КП Водо-АР смт. Арбузинка, а не так як вказано у протоколі на вул. Шевченка, 214 в смт. Арбузинка.

Відповідно до частини шостої ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції 21 листопада 2024 року і в дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, 02 грудня 2024 року об 11:35 до канцелярії Миколаївського апеляційного суду надійшла телефонограма від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи, без зазначення яких-небудь причин заявлення ним такого клопотання.

З огляду на наведене, зважаючи на відсутність підстав вважати неявку ОСОБА_1 в судове засідання з поважних причин, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, процесуальну поведінку апелянта, вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Положеннями частин 1-3 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2024 року серії ААД№840730 02 жовтня 2024 року о 10:13 год. в смт. Арбузинка по вул. Шевченка біля буд. № 214, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою Алкотестеру «Драгер» 6820, результат якого склав 0,65‰. Від проходження медичного освідування в КНП» ЮМБЛ» водій відмовився, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень.

В письмових поясненнях, відібраних працівником поліції, ОСОБА_1 підтвердив, що напередодні ввечері вживав алкоголь, так як знаходячись в с. Курахівка Донецької області в його будинок стався приліт, а 02.10 2024 року він на власному автомобілі RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 поїхав в смт. Арбузинку, так як дружині треба було в лікарню. Також зазначав, що його було зупинено по вул. Шевченка в смт. Арбузинка працівниками поліції та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився, був згоден з показниками приладу 0, 65 ‰ та відмовився від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі м. Южноукраїнськ.

ОСОБА_1 власноручно зазначив, що ці пояснення з його слів записано вірно і ним прочитано (а.с. 5).

Згідно роздруківки тестування ОСОБА_1 на місці зупинки на алкоголь №707 від 02 жовтня 2024 року за допомогою спеціального технічного засобу Alkotester Drager 6820 ARMК - 0251, результат становить 0,65 ‰ (проміле). Аналогічні дані щодо тестування ОСОБА_1 зазначені у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, у якому ОСОБА_1 власним підписом засвідчив, що згоден з результатами огляду. Підписана Зайцевим і роздруківка з тестування на алкоголь (а.с. 2, 3).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, також підтверджується відеозаписами, проведеними працівником поліції на нагрудну боді-камеру та відеореєстратор службового автомобіля, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 за його згодою огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alkotester Drager 6820 ARMК 0251 та складання адмінматеріалів (а.с. 36).

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент огляду приладом "Drager Alcotest-6820" пройшов строк проведення калібрування, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з такого.

Відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 ст. 17 цього Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Всі види газоаналізаторів "Drager Alcotest" зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер "Alcotest 6820" поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Міжповірочний інтервал (підчас якого проводиться калібровка) для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 (один) рік.

Як убачається з роздрукованого результату приладу "Drager Alcotest 6820", останнє калібрування вищевказаного приладу проводилось 04.12.2023, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 02.10.2024 року, тобто до закінчення терміну повторної повірки та калібрування приладу "Drager Alcotest 6820". Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів, що працівниками поліції складався та видавався акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не долучено до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а те направлення, що міститься в матеріалах справи не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП не заслуговують на увагу.

Так в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який відповідає формі акту, що передбачена додатком № 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, також наявне і направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке відповідає формі, що передбачена додатком № 1 Розділу ІІ цієї інструкції.

Невручення примірнику акту огляду не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, до того ж як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом, що засвідчив власноручним підписом.

Доводи апелянта щодо розбіжностей в часі фіксації керування транспортним засобом, вчинення адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення та проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6820, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 , до того ж на відеозапису порушення зафіксована проходження огляду на стан сп`яніння, в межах часу з моменту зупинки автомобіля та часу складання протоколу.

Незазначення у протоколі номеру технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, не свідчить про неналежність цього доказу, оскільки відповідно до вимог ст.256 КУпАП вказана інформація не є обов`язковою для зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення. Вимоги щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, передбачені ст. 283КУпАП та стосуються змісту постанови про адміністративне правопорушення, а не протоколу про адміністративне правопорушення, про що і йдеться у постановах Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17, на які посилається апелянт.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про здійснення відеофіксації на підставі ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» про що працівник поліції повідомляв і ОСОБА_1 (відео: 10:13:44 -10:13:47).

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Так, з матеріалів відеозапису вбачається, що працівник поліції відповідно до вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП роз`яснював ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування автомобілем.(11:03:34- 11:03:39). Також в матеріалах справи міститься особисто написане ОСОБА_1 зобов`язання не керувати транспортним засобом до повного витверезення (а.с. 6)

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля автомобіля, спростовуються дослідженим у справі доказами, зокрема змістом протоколу про адміністративне правопорушення та проведеним працівниками поліції відеозаписом, що є належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП.

Так, на відеозапису зі службового реєстратора, встановленого на поліцейському автомобілі, та на відеозапису з боді-камери поліцейського зафіксовано як поліцейські, побачивши автомобіль RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався попереду, рухались за ним, після чого подали звуковий сигнал та автомобіль RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 зупиняється, з-за керма автомобіля виходить водій, ОСОБА_1 (особу було встановлено за посвідченням водія). (відео зі службового реєстратора: 00:00-01:00; відео з боді-камери: 00:0:00-00:00:59). Сам ОСОБА_1 під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не заперечував керування транспортним засобом.

З огляду на викладене не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про недоведеність факту керування ним автомобілем.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку, спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2024 року серії ААД№840730, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом з боді-камери працівника поліції, на якому вбачається, як працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 його право пройти огляд в медичному закладі м. Южноукраїнська, у разі незгоди з результатами проведеного огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». На що ОСОБА_1 відповів, що він з результатом згоден та відмовився проходити огляд в медичному закладі.(відео 10:18:33- 10:18:48).

На переконання апеляційного суду наявні у справі про адміністративне правопорушення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць