П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2024 р. Справа № 596/1717/24

Провадження № 3/596/1065/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , не працюючу, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.09.2024 року о 02:00 год. за місце спільного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 , а саме: виражалася в її сторону нецензурними словами, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Правопорушниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, суд вживав заходів щодо виклику її в судове засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, а тому є підстави розглянути справу у її відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, керуючись законом, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тож, досліджуючи останній, разом із іншими, додатними до нього матеріалами, суд прийшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Факт вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД№162784 від 19.09.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 19.09.2024 року о 02:00 год. за місце спільного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 , а саме: виражалася в її сторону нецензурними словами, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини, доводяться також електронним рапортом старшого інспектора чергового Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Гамбаль О.О. від 19.09.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 19.09.2024 року, письмовими ОСОБА_2 від 19.09.2024 року.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, позитивну характеристику з місця проживання, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 401, ч.1 ст. 173-2, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді 170 (сто сімдесят) гривень штрафу (ГУК у Терн.обл/тг смт.Гусятин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0019661; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК