Справа № 544/2377/24
пров. № 3/544/720/2024
Номер рядка звіту 307
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Ощинської Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого електромонтером, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 17.01.2000, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

25.10.2024 до суду надійшов адміністративний матеріал щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розглядом справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма. Клопотань про перенесення розглядом справи до суду не надходило.

Згідно зі ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є необов`язковою.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З вивчених матеріалів справи, зокрема з письмових пояснень учасників встановлено, що останні не є співмешканцями, як зазначено у протоколі, а ОСОБА_1 запросив до себе в гості ОСОБА_2 з дитиною для спільного відпочинку.

Інакше кажучи, з фабули протоколу та доданих матеріалів не простежується факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Крім того, судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 , оскільки він не піддається адміністративному стягненню за таких умов.

З цих мотивів, керуючись ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О.Ощинська