Справа № 734/1554/24 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/4823/621/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд:

Головуючого судді Салая Г.А.,

захисника Шаповалова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що о 00.10 годині 08 квітня 2024 року на вулиці Довженка, б. 44 у смт. Десна Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA 323, д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Водій ОСОБА_1 від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Drager ALCOTEST 6820 та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинення автомобіля під його керуванням, оскільки будь-яких порушень ПДР України не допустив, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Зазначає, що працівники поліції висунули йому незаконні вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, які він не зобов`язаний був виконувати. Крім того, вказує, що у матеріалах справи відсутній рапорт до протоколу про причини зупинки транспортного засобу, а матеріали справи, у тому числі відеозапис фіксації правопорушення, не містить інформації про законність причин та підстав зупинки транспортного засобу та керування саме ОСОБА_1 . Стверджує, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Вважає надані суду працівниками поліції докази недопустимими, оскільки отримані внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу.

Крім того, зазначає, що працівники поліції безпідставно направляли його для проходження огляду на стан сп`яніння до неналежного закладу охорони здоров`я, оскільки можливо було направити для проходження огляду до КНП «Остерська міська лікарня».

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення не дотримані в повному обсязі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на даних, що містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення;

- направленні на огляд водія транспортного засобу;

- відеоматеріалі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи наявні у справі докази, апеляційний суд не погоджується з висновком місцевого суду про те, що дії працівників поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 про «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години та керування автомобілем, будучи не пристебнутим паском безпеки. За кермом перебував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм працівник поліції повідомив, що виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога у КНП «Козелецька ЦРЛ», на що ОСОБА_1 відповів, що спиртні напої не вживав та відмовився від проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер, але говорив, що до лікаря-нарколога поїде. На пропозицію поліцейського залишити свій автомобіль та їхати на автомобілі працівників поліції, відмовився. Наполягав їхати у військовий госпіталь для проходження огляду, або проходити такий огляд в смт Десна чи в іншому закладі. Поліцейський говорив, що лікар-нарколог є у Козелецькій ЦРЛ і поїдемо саме туди, на що ОСОБА_1 відмовився. Після цього поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, твердження апелянта про те, що працівники поліції направляли ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до неналежного закладу охорони здоров`я заслуговують на увагу та підтверджуються наказом управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації № 72 від 05.03.2021, де у переліку закладів охорони здоров`я, які мають право на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння значаться як КНП «Козелецька центральна районна лікарня», так і КНП «Остерська міська лікарня».

Відтак, з досліджених матеріалів справи не вбачається чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

З урахуванням пояснень захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, досліджених матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, апеляційний суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай