ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/14042/24

Провадження № 3/947/3039/24

05.12.2024 року м. Одеса

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ААД № 731505 від 18.02.2024 року)

ВСТАНОВИВ:

18.02.2024 року о 16:25 год., в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, біля будинку № 65, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував автомобілем марки «LEXUS», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координація рухів запах алкоголю з ротової порожнини, після чого відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів та у спеціалізованому медичному закладі.

За таких обставин особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.5 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення, пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак дійсно відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, оскільки йому зателефонував його близький товариш та повідомив, про необхідність явки до лікарні, де він проходив обстеження після ДТП.

Адвокат Адабаш С.А. повідомила суду, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, оскільки згідно висновку результату токсикологічного дослідження № 119 від 20.02.2024 року у водія ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Суди вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), з посиланням на законодавство України:

Відмова від проходження огляду пряме порушення п. 2.5 ПДР України

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306): "Водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або впливу лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції."

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є прямим порушенням цього положення.

Згідно зі ст. 266 КУпАП:

"Огляд водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться уповноваженими працівниками поліції із застосуванням технічних засобів або у закладах охорони здоров`я."

ОСОБА_1 відмовився як від тесту на місці події, так і від огляду у спеціалізованому медичному закладі, чим порушив вищезазначені вимоги.

Фіксація ознак алкогольного сп`яніння підстава для огляду

Поліцейські зафіксували в ОСОБА_1 такі ознаки, які є підставою для вимоги пройти огляд: порушення координації рухів; запах алкоголю з ротової порожнини.

Ці ознаки відповідають переліку, визначеному п. 1 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015). Відповідно до п. 3 цієї Інструкції:

"За наявності ознак сп`яніння поліцейський зобов`язаний скласти протокол та вимагати від водія проходження огляду."

Юридичні наслідки відмови від огляду

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає: "Керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність."

Тобто відмова від огляду є самостійним складом адміністративного правопорушення, незалежно від фактичного стану водія.

Недійсність токсикологічного висновку адвоката

Адвокат Адабаш С.А. надала висновок токсикологічного дослідження № 119 від 20.02.2024 року, в якому зазначено, що у водія відсутні ознаки сп`яніння. Однак цей висновок не може бути належним доказом з таких причин:

Невідповідність вимогам невідкладності огляду

Відповідно до п. 7 розділу ІІ вищезазначеної Інструкції: "Огляд водіїв має бути проведений негайно після виявлення ознак сп`яніння." Висновок адвоката був складений через дві доби після події, що виключає можливість об`єктивного встановлення стану водія на момент керування транспортним засобом.

Недотримання процесуального порядку

Згідно з п. 9 тієї ж Інструкції, для фіксації стану сп`яніння необхідно: Скласти відповідний акт огляду; Провести дослідження у встановленій процедурі. Висновок № 119 був наданий не у процесі процедури огляду, передбаченої законом, і тому не може вважатися належним доказом у цій справі.

Докази правопорушення відеозаписи з місця події

На відеозаписах, наданих сторонами, зокрема самим ОСОБА_1 , зафіксовано, що: Водій відмовляється від проходження огляду у медичному закладі. Його відмова є чіткою, без жодних фізичних або інших перешкод для виконання вимог поліцейських. Відеозаписи є допустимим доказом у справі відповідно до ст. 251 КУпАП, оскільки вони підтверджують факт адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовившись від огляду на стан сп`яніння за наявності ознак, що свідчили про можливе вживання алкоголю.

Висновок токсикологічного дослідження, наданий адвокатом, є неналежним доказом через його складення через дві доби після події та невідповідність законодавчо визначеній процедурі.

Сукупність доказів підтверджує факт правопорушення.

Дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу, позбавлення права керування транспортними засобами.

18 лютого 2024 року о 16:25 в місті Одеса на вул. Люстдорфська дорога, біля будинку № 65, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «LEXUS» (номерний знак НОМЕР_1 ), був зупинений працівниками поліції через ознаки алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів та запах алкоголю з ротової порожнини. На місці події водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, а згодом також відмовився від огляду у спеціалізованому медичному закладі, посилаючись на необхідність бути в іншій лікарні.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний пройти медичний огляд на вимогу працівника поліції. Відмова від такого огляду порушує вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015.

Факт відмови ОСОБА_1 підтверджується представленими відеозаписами, на яких зафіксовано, що водій відмовився пройти огляд як на місці події, так і в медичному закладі. На одному з відеозаписів, наданому самим ОСОБА_1 , зафіксовано, як він у медичному закладі відмовляється від огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, незалежно від фактичного стану водія. Направлення на огляд, складене працівниками поліції, було оформлене належним чином, а вимоги працівників поліції відповідали законодавству.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність відвідати лікарню для допомоги товаришу не є підставою для відмови від законного огляду, оскільки це суперечить вимогам ст. 35 КУпАП, яка зобов`язує виконувати законні вимоги працівників поліції.

Таким чином, дії ОСОБА_1 мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина підтверджується представленими відеоматеріалами, включно з тими, що надані ним особисто.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів та у спеціалізованому медичному закладі, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч.1 ст. 130 КпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2024 року, що складає 605, 60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Іванчук В. М.