Номер провадження 3/521/7070/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Дя В.В.,

за участю:

представника митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 10.03.2024 року о 11:46 годин в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче-Тудора» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по окремій автобусній смузі руху прибув автобус сполученням «Херсон-Кишинів», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України

ОСОБА_2 вказаному автобусі в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_4 .

Під час спільного прикордонно-митного контролю громадянина України ОСОБА_1 , у валізі серед особистих речей, було виявлено 93 монети з металу білого (срібного) кольору, 8 монет з металу жовтого(бронзового), 1 медальйон з металу білого (срібного) кольору. Усі монети датовані до 1960 року.

Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб.

Жодних дозвільних документів на право переміщення через державний кордон України вищевказаних предметів у громадянина ОСОБА_1 , на момент перетину, не було.

Вищевказані предмети підпадають під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та можуть бути вивезені за межі митної території України на підставі відповідних документів.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.

У зв`язку з чим, у відношенні гр. України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0298/50000/24 від 10.03.2024 року за ч. 3 ст. 471 МК України.

Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримала та вважала, що вина доведена повністю матеріалами справи. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймав. Про дату, час та місце розгляду справи особа була повідомлена шляхом направлення судової повістки за наявними в матеріалах справи даними та шляхом оприлюднення відповідної інформації на сайті Судової влади України.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, суд вважає особу такою, що своєчасно сповіщена про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без участі особи.

Клопотань про відкладення або зауважень до протоколу до суду не надходило.

Вислухавши представника митниці та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно примітки ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 10.03.2024 року під час проходження митного контролю за встановленою формою не заявив про перевезення у власному багажі предметів, обмежених до переміщення через митний кордон України.

А саме намагався перемістити через митний кордон України монети у кількості 102 штуки.

Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб.

Вказані предмети були вилучені співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, це рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування, а також предмети, пов`язані з історичними подіями, розвитком суспільства та держави, історією науки і культури.

Процес вивезення об`єктів культурної цінності передбачає певну процедуру, та підлягають обов`язковій державній експертизі, за результатами якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, приймає рішення про можливість або неможливість вивезення культурних цінностей та у разі прийняття рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей чи уповноваженій ним особі видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей. Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється (ст. 11, 12, 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей»).

При цьому, зазначеним законом визначено, що порядок вивезення культурних цінностей застосовується до всіх культурних цінностей незалежно від форми власності та є обов`язковим до виконання для всіх фізичних та юридичних осіб, які перебувають чи ведуть свою діяльність на території України.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 374 МК України, культурні цінності за кодами 9701 21 00 00, 9701 22 00 00, 9701 29 00 00, 9701 91 00 00, 9701 92 00 00, 9701 99 00 00, 9702 10 00 00, 9702 90 00 00, 9703 10 00 00, 9703 90 00 00, 9704 00 00 00, 9705 10 00 00, 9705 21 00 00, 9705 22 00 00, 9705 29 00 00, 9705 31 00 00, 9705 39 00 00, 9706 10 00 00, 9706 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для підприємств.

Частиною 12 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року за № 258, передбачено, що на вивезення (тимчасове вивезення) дозвіл Державної служби контролю не потрібен при вивезенні значків, пам`ятних знаків, настільних медалей, ювілейних та пам`ятних монет, банкнот, які не є засобом платежу (крім вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 року включно).

Відповідно до висновку експертів Одеського археологічного музею НАН України від 30.08.2024 року №108 вбачається, що на дослідження було надано 102 монети, серед яких культурну цінність мають 5 монет, решта 97 монет не належать до культурно-історичних цінностей.

Поряд з викладеним слід зазначити, що усі виявлені в громадянина ОСОБА_1 монети датовані до 1960 року, тобто в незалежності від того, що 97 монет не становлять культурно-історичних цінностей та незалежно від їх вартості, їх вивезення за межі митної території України також здійснюється на підставі відповідного дозволу та з обов`язковим письмовим декларуванням.

На момент проходження митного контролю жодних дозвільних документів на переміщення предметів, які мають обмеження на їх переміщення через митний кордон України, ОСОБА_1 не надав та відповідне декларування за встановленою формою не здійснив.

Факт вчинення порушення митних правил підтверджується наступними даними: протоколом про адміністративне правопорушення №0298/50000/24 від 10.03.2024 року, письмовими поясненнями, паспортом, фототаблицею, описом предметів, висновком експертів Одеського археологічного музею НАН України від 30.08.2024 року №108 та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до нього стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у сумі, встановлені цим рішенням.

Приймаючи до увагу викладене, а також майнове становище ОСОБА_1 , який є пенсіонером та призначений розмір штрафу, який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною пенсією, суд приходить до висновку, що сплата штрафу одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар та може бути обставиною, що ускладнить в подальшому виконання рішення, тому вважає необхідним виплату штрафу призначити певними частинами строком на 6 місяців.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_1 щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 522, 524-529 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією предметів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0298/50000/24 від 10.03.2024 року.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень строком на 6 (шість) місяців із розрахунку 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень кожного місяця, починаючи з дня приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко