Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2725/24 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Номер провадження №33/4805/1397/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Короткого Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Короткого Тараса Сергійовича, діючого в інтересах який діє ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2024 року визнано ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 02 травня 2024 року о 19 год. 08 хв., ОСОБА_1 в м. Звягель, по вул. Військової Доблесті, поблизу будинка № 2, керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Короткий Т.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а погодився, що підтверджується відеозаписом. Крім того, порушень з боку ОСОБА_1 , зокрема, п. 2.5. ПДР не відбулося, оскільки матеріали справи не містять належної відмови. Вважає, що поліція не надала доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відео не зафіксовано рух автомобіля та порушень ПДР України. Вказує на розбіжності в часі, оскільки направлення на огляд складено 02.05.2024 о 19:20, а відповідно до відеозапису особа прямує до медичного закладу, але направлення на огляд не вручено ОСОБА_1 . Також, уповноваженими особами проігноровано вимоги глави 19 КУпАП, зокрема, вони не роз`яснили суть правопорушення, не надали можливості для письмових пояснень.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, ОСОБА_1 постанову суду не отримував, а захисник про оскаржувану постанову дізнався лише 01.10.2024 з ЄДРСР.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката КороткогоТ.С., дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 02.05.2024 (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 4) та на відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 8), оцінюючи які, суд першої інстанції зробив висновок, що всі дії ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції після зупинки його транспортного засобу були направлені на відмову від проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, а попередня згода на такий огляд не спростовує факт відсутності його результатів.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12).

Як вбачається із відеозапису (диск файл_____(1)) обставин події, які покладені судом першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 , останній перебував за кермом автомобіля в момент наближення до нього працівника поліції. При цьому автомобіль розташований на проїзній частині автомобільної дороги, якою відбувається активний рух транспортних засобів. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а тому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису на диску (файл_____(2)) убачається лише поїздка до закладу охорони здоров`я та зупинка біля закладу, на цьому фрагменті відео переривається та не продовжується. Тобто, подальша відеофіксація подій в матеріалах справи відсутня, а наявні відеодокази події свідчать, що ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд в медичному закладі, а протокол про адміністративне правопорушення складено за порушення вимог п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, працівники поліції, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду особи або її відмови не здійснили відеофіксацію події, а в разі не можливості застосування таких засобів, не залучили свідків.

Так, за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП України, двома окремими підставами для притягнення до адміністративної відповідальності є керування особою транспортними засобами в стані сп`яніння (п. 2.9 «а» ПДР України) та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( п. 2.5 ПДР України).

При цьому п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи наявність згоди ОСОБА_1 на проходження огляду в медичному закладі, що зафіксовано на відеозапису, та відсутність будь-яких доказів його відмови у проходження огляду в останньому, дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися за п. 2.5 ПДР України, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку.

У даному конкретному випадку складені відносно ОСОБА_1 процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Короткого Тараса Сергійовича, діючого в інтересах який діє ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2024 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь