ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 Справа №597/1117/24

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 102676 від 19.07.2024 року, ОСОБА_1 18.07.2024 о 22 год. 15 хв. в с.Поділля по вул.Галицька, 86 Чортківського району Тернопільської області, керував мотоциклом YIBEN, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова , нестійка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено на місці події у встановленому законодавством порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810», проба позитивна 2,74 проміле, тест № 945. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, про що подали письмове клопотання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, переглянувши відеозаписи та дослідивши інші письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням, окрім керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм, згідно з п.1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Європейський суд з прав людини вказує, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 102676 від 19.07.2024 року;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, «Алкотест Драгер 6810», яким встановлено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (результат позитивний 2,74% проміле) із відміткою в графі про згоду з результатом;

тестом на алкоголь за № 945, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест Драгер 6810», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 2,74% проміле алкоголю;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.07.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі КНП «Заліщицька ЦРЛ»;

поясненнями ОСОБА_1 від 18.07.2024 року, в яких останній підтверджує, що перед тим як сісти за кермо 18.07.2024 близько 22:00 год він випив алкоголь і під час керування транспортним засобом втратив орієнтир і з`їхав в кювет;

рапортом інспектора ОСОБА_2 від 18.07.2024 року по суті правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

долученим до матеріалів компакт-диском, в якому відображені обставини, що відбувалися на місці огляду транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами.

Оцінюючи вищевказані докази у їх сукупності, суддя визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою на те посадовою особою.

У своїй сукупності безпосередньо досліджені судом докази є достатніми для прийняття рішення, оскільки беззаперечно доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом і, втративши орієнтир з`їхав в кювет, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці події із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810», що підтверджується тестом № 945, результат огляду - позитивний, 2,74 проміле. Освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не проводилось у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 .

Суд, відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника, наведені в клопотанні про закриття провадження у справі з підстав їх необгрунтованості, враховуючи досліджені адміністративні матеріали, в тому числі відеозаписи з нагрудної камери поліцейського.

Також суд враховує, що будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 102676 від 19.07.2024 року ОСОБА_1 не подавав та відмовся його підписувати. При цьому, ОСОБА_1 не оскаржував дії працівників поліції.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 , проїхати в медзаклад, оскільки відеозаписи з нагрудної камери поліцейського підтверджують, що з місця події ОСОБА_1 був відразу госпіталізований до Заліщицької ЦРЛ.

Також, як вбачається з відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, в лікарняній палаті ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі КНП «Заліщицька ЦРЛ».

Необґрунтованими є твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що наявні в адміністративних матеріалах відеозаписи є не безперервним, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер та суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яка доведена повністю, істотність наслідків вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення, за перелічених фактичних обставин, буде необхідним та достатнім для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, ч.1 130, 283, 284 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору в дохід держави на розрахунковий рахунок: UA0026001 ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.Г. Тренич