Справа № 462/8338/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., за участю захисника

ОСОБА_1 адвоката Думича Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце праці невідомо, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 21.10.2024 о 19.10 год. на перехресті Гніздовського-Широка у м. Львові керувала транспортним засобом марки «Ніссан Кашкай», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком лікаря № 002701 від 21 жовтня 2024 року, чим порушила вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.11.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Думич Р.В. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання захисник вказує на те, що згідно змісту рапорта, який міститься у матеріалах справи ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест (огляд) на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер», на що вона погодилась. За результатами огляду за допомгою приладу Драгер тест ОСОБА_1 , згідно рапорта, позитивний та становить 2,29 ‰, який вона заперечила, однак квитанцію тесту «Драгер» на підтвердження зазначеного у рапорті результату тесту «Драгер», працівники поліції до матеріалів справи не надали. У порушення вимог п. 4 Розділу ІІ Інструкції, матеріали справи не містять даних про залучення двох свідків до процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема ні рапорт працівника поліції, ні протокол про адміністративне правопорушення не містить таких даних. Крім того, не погодившись із результатом тесту за допомогою приладу «Драгер», огляд ОСОБА_1 було проведено також лікарем КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95. У складеному висновку, незважаючи на покликання на покликання на нього у протоколі про адміністративне правопорушення, як на доказ перебування ОСОБА_1 , у відповідній графі висновку не міститься запису лікаря про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому встановити із його змісту у якому стані сп`яніння перебувала остання неможливо. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, однак такого до матеріалів справи також не долучено. Відтак, окрім покликання на висновок лікаря № 002701 від 21 жовтня 2024 року, який не може бути визнаний належним доказом, та рапорта працівника поліції матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Долучені до матеріалів справи відеозаписи із боді-камер працівників патрульної поліції є перервними та розділені на велику кількість відеозаписів, а тому теж не є належними доказами. За відсутності належних і допустимих доказів із врахуванням положень ст. 62 Конституції України вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому наведене свідчить про відсутність в її діях події та складу інкримінованого правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

В судовому засіданні захисник Дмитрієвої І.В. раніше подане ним клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, просив таке задоволити, додатково доповнивши, що належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять, до протоколу долучено лише неналежним чином оформлений висновок лікаря та рапорт працівника поліції, працівниками поліції при розгляді справи порушено процедуру проведення огляду особи, не залучено двох свідків при проходженні ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер». Просив також, відкласти судове засідання та викликати у наступне засідання інспектора поліції Шота С.І.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання про закриття провадження та оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери патрульного поліцейського, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану сп`яніння встановлений "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до положення п. 2 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За нормами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Розглянувши заявлене захисником клопотання про виклик та допит як свідка інспектора поліції, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання виходячи з наступних мотивів.

Відповідно ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню поданій справі.

Інспектор патрульної поліції Шот С.А., діючи як посадова особа, виклав в межах наданих йому повноважень свою позицію щодо подій, які мали місце 21.10.2024 за участю водія транспортного засобу ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155848 від 21.10.2024, відповідна процедура зафіксована на долучених до матеріалів справи доказів у паперовому та електронному вигляді.

Суд зазначає, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїй практиці Верховний Суд, інспектори патрульної поліції не можуть бути об`єктивними свідками, а їхні свідчення допустимими доказами по справі про адміністратвине правопорушення, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, які виконують функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Заперечуючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник зазначає про порушення процедури проведення її огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не залучення працівниками поліції до участі двох свідків під час проходження нею огляду, відсутність у висновку лікаря за результатами проходження ОСОБА_1 огляду у медичному закладі відомостей у відповідній графі висновку про те, у стані якого сп`яніння перебувала остання, відтак відсутність доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, перендбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у медичному закладі не відбирались у ОСОБА_1 біологічні матіріали, зокрема слина, сеча, кров чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, окрім того, наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейський не є безперервним, відтак не може бути визнаний судом як належний доказ у справі.

Оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер з місця події та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд критично оцінює надані заперечення сторони захисту на протокол про адміністративне правопорушення та розцінюються судом як такі, що спрямовані на спробу уникнення водієм адміністративної відповідальності.

З приводу заявленого захисником допущення порушення працівниками поліції порядку проходження огляду з підстав відсутності двох свідків під час проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», суд звертає увагу на внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема статті 266 вказаного кодексу, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, який набрав чинності 17.03.2021 року.

Зокрема, вказаним Законом частину другу статті 266 КУпАП викладено наступним чином: " Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

За наведеного, станом на час розгляду поліцейськими справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 чинним законодавством регламентовано чіткий порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у присутності свідків лише у разі відсутності можливості застосування засобів відеозапису.

Оскільки працівниками поліції здійснювалось повне фіксування події за допомогою нагрудних камер відео реєстраторів, присутність свідків при фіксуванні проходження особою, яка притягається адміністративної відповідальності огляду у даному випадку не передбачена вимогами чинного закону, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155848 від 21.10.2024 щодо ОСОБА_1 містить посилання на технічній засоби, якими здійснювалось відеофіксування події, відтак у розумінні ст. 251 КУпАП наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських є належним доказом, зокрема і дотримання працівниками поліції процесуального порядку забезпечення проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння.

Щодо зауваження захисника з приводу того, що наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним, розділений на велику кількість окремих файлів, відтак недопустимість відеозапису як доказу у справі, то суд критично оцінює такі з огляду на те, що та обставина, що відеозапис події міститься на кількох файлах не є підставою стверджувати, що такий не здійснювався безперервно, з оглянутих дисків, на яких міститься відеозапис з місця події, вбачається, що відомості про час проведення відео фіксації свідчать про протилежне, оскільки час закінчення попереднього файлу відеозапису та початку наступного перебуває у хронологічній послідовності, тобто без переривання відеозапису. До того ж встановлено, що на відеозаписі зафіксовано у повному обсязі всі ті обставини, що підлягають обов`язковому з`ясуванню судом, перебувають у логічному взаємозв`язку і послідовності із іншими наявними у справі доказами та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із оглянутого судом відеозапису встановлено, що таким зафіксовано як ОСОБА_1 погодившись пройти огляд на місці події із застосуванням приладу «Драгер», тим не менше, неодноразово вчиняла дії, спрямовані на уникнення від належного продування приладу для отримання об`єктивного результату тесту на стан алкогольного сп`яніння, у спілкуванні із працівниками поліції поводилась некоректно, відтак покликання сторони захисту по факту події 21.10.2024 на емоційний стан з огляду на те, що чоловік ОСОБА_1 є учасником бойових дій та з початку повномасштабного вторгнення є добровольцем із захисту України, нещодавню смерть близького друга, суд приймає до уваги, однак звертає увагу на те, що вказані обставини у жодному разі не виправдовують дій особи щодо допущення нею порушення вимог закону та не можуть слугувати підставою для звільнення особи від відповідальності за такі порушення.

В частині заперечень сторони захисту щодо недотримання процедури огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, що полягає у не відібранні в останньої зразків біологічного середовища, зокрема слини, крові, змивів зі шкірного покриву обличчя і рук, не проведенні лабораторних досліджень, суд приходить до висновку про безпідставність таких покликань як підставу відсутності у діях особи, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Саме лікарем-наркологом визначаються необхідні у кожному конкретному випадку порядок та методика проведення дослідження, із врахуванням, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Обов`язкове проведення лабораторних досліджень передбачено лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини та предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Окрім цього, п. 14 Розділу ІІІ Інструкції визначено обов`язкове проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами у медичному закладі, куди він доставлений.

Разом з тим, наведеними нормами Інструкції не передбачено права особи, доставленої для проходження огляду на стан сп`яніння, вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. А відтак, вибір необхідних клінічних та лабораторних досліджень здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Крім того, з аналізу вимог п.п. 13,14 розділу ІІІ зазначеної Інструкції вбачається, що для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено у закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, а саме у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», висновок за результатом клінічних та лабораторних досліджень щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складено з дотримання норм, передбачених законодавством лікарем вказаного медичного закладу, відтак, із врахуванням вищенаведеного, у суду відсутні підстави для сумнівів в достовірності результатів такого огляду оформленого висновком №002701 від 21.10.2024.

Окрім того, як встановлено, із відеозапису з нагрудних камер поліцейських у медичному закладі ОСОБА_1 серед іншого також проходила огляд за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 2,54 ‰, що зафіксовано на відео, із результатами огляду ОСОБА_1 була ознайомлена, вказаний результат не заперечила, відомості щодо оскарження висновку за результатами огляду відсутні.

При цьому, щодо твердження захисника про недопустимість як доказу вищезгаданого висновку лікаря лише з підстави відсутності в такому у відповідній графі зазначення лікарем в якому саме стані спяніння перебувала ОСОБА_1 . суд зазначає, що докази досліджуються як кожен окремо, так і у своїй сукупності з точки зору достатності і взаємного зв`язку з іншими доказами.

Так, у відповідності до п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається із рапорта працівника поліції від 21.10.2024 прибувши на місце події за фактом дорожньо-транспортної події у гр. ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом марки Ніссан Кашкай, днз НОМЕР_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння рук, порушена мова, поведінка, що не відповідає обстановці. За результатом проходження огляду на місці події, зі згоди водія ОСОБА_1 , за допомогою приладу Драгер, остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, результат становив 2,29 проміле. У зв`язку із тим, що водій заперечила результат тесті на місці події, запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Як вбачається із направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції, такж зазначено наступні ознаки сп`яніння ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 21.10.2024 ним було здійснено виклик поліції 21.10.2024 за фактом зіткнення транспортного засобу марки «Ніссан Кашкай», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Вийшовши із автомобіля після зіткнення ним було помічено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які також надалі були виявлені у неї і нарядом патрульної поліції, що прибула на місце події за викликом.

Наведені обставини перебувають у логічному взаємозв`язку та доповнюються представленим суду відеозаписом безпосередньо з місця події, відтак за об`єктивної оцінки судом всіх доказів по справі, підстави для безсумнівного та однозначного висновку суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП лише з огляду на відсутність зазначення лікарем у висновку про перебування оглянутої ним особи саме в стані «алкогольного» сп`яніння у суду відсутні.

В свою чергу, з приводу відсутності у матеріалах справи Акта огляду, в якому лікарем зазначається встановлений в ході огляду особи діагноз, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п. 10 Інструкції визначено, що такий акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння, тобто законодавцем передбачено право, а не обов`язок поліцейського долучити такий акт до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, незважаючи на заперечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155848 від 21.10.2024, направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, висновком КНП ЛОР «Льввський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 21.10.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапортом працівника пооіції від 21.10.2024, письмовими поясненнями водія-іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Враховуючи наведене, вбачаю в діяхОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Думича Р.М. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови у справі № 462/8338/24.

Суддя: Б.М.Гедз