Провадження №: 3/752/583/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 квітня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2024 серії ААД № 642048 ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, що полягає у тому, що 17.11.2023 о 00 год 15 хв, він, керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 по пл. Деміївській у м. Києві у стані наркотичного сп`яніння.

Його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП, про що зазначено у довідці, доданій ло матеріалів, враховуючи дані про постанову Шевченківського районного суду м. Києві, від 14.08.2023, яким ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП, події відбувалися 06.05.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що у визначений в протоколі день, час та місці керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 . Близько 00 год був зупинений працівниками поліції на пл.. Деміївській у м. Києві для перевірки документів за рух містом під час комендантської години. Був абсолютно тверезим. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції пред`явили вимоги надати документи на транспортний засіб і водійське посвідчення. Після того, як він на вимогу працівників поліції надав витребувані документи, вони запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки під час перевірки документів встановили, що стосовно нього вже складалися протоколи за ст. 130 КУпАП. Будучи законослухняним громадянином і розуміючи можливість настання негативних наслідків у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також будучи впевненим у тому, що жодних заборонених засобів, які б перешкоджали керуванню транспортним він не вживав, погодився поїхати до медичного закладу. Прибувши до медичного закладу лікар - нарколог розпочав проведення його огляду на стан сп`яніння. Після чого лікар запропонував здати сечу для проведення лабораторних досліджень. Між тим, в силу певних фізіологічних особливостей надати сечу він не зміг. У зв`язку з чим лікар повідомив, що встановить стан сп`яніння за клінічними ознаками. Надати інший біологічний матеріал - кров чи слину лікар йому не пропонував. Після чого лікар повідомив, що за клінічними ознаками він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку з чим працівники поліції склали стосовно нього протокол за ст. 130 КУпАП.

Захисник Харчук О.П. заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначив, що лікарем була порушена процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, тому результати огляду вважає недійсними, з огляду на наступне. Так, наявний у справі висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в силу ст.251 КУпАП є неналежним і недопустимим доказом. Так, зі змісту акту медичного огляду встановлено, що лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу досліджуваного біологічного середовища під час огляду ОСОБА_1 не проводилася. Діагноз - перебування у наркотичному сп`яніння встановлено за клінічними ознаками. Між тим, проведення лабораторних досліджень відповідно до положень Інструкції №1452/735, у разі проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння є обов`язковим. Так, дійсно ОСОБА_1 , не надав сечу. Між тим, лікар міг відібрати для проведення лабораторних досліджень й інші біологічні матеріали - слину, кров тощо, але цього зроблено не було. Складення висновку про встановлення у ОСОБА_1 стан наркотичного сп`яніння лише за клінічними ознаками без проведення лабораторного дослідження біологічного середовища суперечить положенням Інструкції №1452/735. Тобто, огляд ОСОБА_1 є недійсним. Крім того, на думку захисника, долучений до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 642048 від 17.11.2024 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а отже є неналежним та недопустимим доказом. На неналежність і недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, вказує той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не містить належної правової кваліфікації дій ОСОБА_1 . Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також поряд із частиною статті міститься допис олівцем (ІІ). До матеріалів справи долучено довідку, у якій зазначено, що за результатами перевірки на предмет повторності притягнення до адміністративної відповідальності, старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Петрук В. встановлено, що 14.08.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому просить кваліфікувати його дії за протоколом № 642048 від 17.11.2024 за ч.2 ст. 130 КУпАП. Захисник вважає, що перекваліфікація дій ОСОБА_1 шляхом складення довідки суперечить як чинним положенням КУпАП, так і положенням інструкції від 07.11.2015 № 1395. Тим більше, суть правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , як воно викладено у протоколі, не відповідає диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП. Наявність таких порушень, на думку захисника, вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, його захисника Харчука О.П., дослідивши матеріали справи, долучений до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

17 листопада 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 , о 00 год 15 хв був зупинений працівниками поліції на пл. Деміївській у м. Києві за пересування містом під час комендантської години.

Під час спілкування працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 таку ознаку наркотичного сп`яніння, як: розширені зіниці очей, що не реагують на світло.

Після виявлення ознак сп`яніння працівником поліції запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Водій ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан сп`яніння у зазначеному медичному закладі.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного 17.11.2023 о 01 год 00 хв лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_2 у присутності працівника поліції (жетон ДПП 013262), встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (не уточненої етіології) (а.с.2).

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами № 474906 і № 473608.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія регламентований ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції №1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно із п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень п. 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських № 474906 і № 473608 встановлено, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 виявлено таку ознаку сп`яніння, як розширені зіниці очей, що не реагують на світло, що відповідно до положень до п.4 розділу І Інструкції №1452/735 відповідало ознакам наркотичного сп`яніння та було достатнім для направлення водія на огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан сп`яніння.

Після виявлення ознак сп`яніння працівником поліції запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Водій ОСОБА_1 погодився на пропозицію та був доставлений працівниками поліції до медичного закладу КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення огляду на стан сп`яніння.

Як убачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських № 474906 і № 473608, після доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, лікар оглянув ОСОБА_1 з метою виявлення ознак сп`яніння. У подальшому на запитання лікаря чи вживав він якість наркотичні речовини чи лікарські засоби, ОСОБА_1 повідомив, що нічого не вживав. Після чого, лікар запропонував ОСОБА_1 здати сечу з метою уточнення наявних речовин впливу досліджуваного біологічного середовища. На протязі деякого часу ОСОБА_1 намагався надати біологічне середовище для дослідження, пив воду тощо. Але результат був відсутній. Після чого лікар повідомив, що заключний діагноз встановить за клінічними ознаками. При цьому лікар не пропонував ОСОБА_1 здати інший біологічний матеріал. Після чого лікарем складено акт огляду, на підставі якого надано висновок стан наркотичного сп`яніння, який встановлений за клінічними ознаками. На підставі даного висновку працівниками поліції складено протокол.

Пунктами 7 і 8 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами 7 і 8 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п.12 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З наведеного вище вбачається, що результати медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння вважаються достовірними за умовами, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Як встановлено з даних відеозаписів з нагрудних камер поліцейський № 474906 і № 473608 після встановлення того факту, що ОСОБА_1 не може надати сечу, лікар не пропонував йому надати інший біологічний матеріал.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного 17.11.2023 о 01 год 00 хв у присутності працівника поліції (жетон ДПП 013262), лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (не уточненої етіології), про що був складений висновок на підставі акту медичного огляду № 006072.

З копії акту медичного огляду № 006072 встановлено, що лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу у біологічному середовищі ОСОБА_1 не проводилася, заключний діагноз встановлено за клінічними ознаками досліджуваного, такими як зіниці очей розширені, реакція на світло млява, міміка млява, тремтіння пальців рук, поза Ромберга - похитування.

За таких обставин суд погоджується з доводами захисника про те, що стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 був діагностований у порушенням п. 7 розділу ІІІ Інструкції, а тому є недійсним в силу положень п. 7 розділу ІІІ Інструкції та ч. 5 ст. 266 КпАП України.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам с. 256 КУпАП в частині зазначення належної правової кваліфікації.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 642048 від 17.11.2023 встановлено, що 17.11.2023 о 00 год 15 хв, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_2 по пл. Деміївській у м. Києві у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20-Б. Висновок лікаря № 006072, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Такі дії ОСОБА_1 , особою, яка склала протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Копію протоколу під підпис вручено ОСОБА_1 .

Також у протоколі містить позначка, зроблена олівцем поряд із зазначенням частини статті за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, а саме вказано, що відповідальність за вчинене ним правопорушення передбачена ч.1 і допис олівцем ІІ ст. 130 КУпАП.

Крім цього до протоколу про адміністративне правопорушення долучена довідка старшого інспектора з о/д відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Петрук В. від 22.11.2023, у якій зазначено, що за результатами перевірки на предмет повторності притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено, що 14.08.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому просить кваліфікувати його дії за протоколом № 642048 від 17.11.2024 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що у даному випадку встановлення самого факту повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП є недостатнім для перекваліфікації його дій за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки опис суті правопорушення, який вказано у протоколі № 642048 від 17.11.2024 КУпАП, не відповідає диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП.

Тим більш, уточнення кваліфікації дій ОСОБА_1 в даній частині погіршує його становище і покладає більший обсяг відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів сторони захисту про порушення порядку кваліфікації дій ОСОБА_1 за протоколом № 642048 від 17.11.2024 з ч.1 ст. 130 КУпАП на ч.2 ст. 130 КУпАП.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність подій і складу адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , що у відповідності до ст. 247 КУпАП є підставною для закриття провадження у справі у даній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, п. 2.9(а) ПДР, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності подій і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко