Справа № 466/8615/24 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/811/1630/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільківа Миколи Миколайовича, представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Богуцького Остапа Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільківа Миколи Миколайовича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , 22.06.2024 о 19 год 19 хв на пр-ті Чорновола, 93 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Пежо», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив небезпеку для інших учасників руху, повертаючи ліворуч поза перехрестям, не дав дорогу автомобілю марки «Тесла», р.н. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, яким автомобілям завдано технічних пошкоджень, а водій та пасажир автомобіля марки «Пежо» тілесні ушкодження, чим завдано матеріальну шкоду, порушивши вимоги п. 1.5, 2.3Б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Ільків М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року, оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Вказує, що твердження про те, що маневр водія ОСОБА_1 був раптовим і непередбачуваним, є безпідставним та не підкріплене жодними доказами.

Наголошує, що в даній дорожній обстановці саме ОСОБА_3 був зобов`язаний надати перевагу транспортному засобу, який закінчував маневр. При цьому зазначений водій вимоги правил дорожнього руху проігнорував та не дав можливості водію ОСОБА_1 закінчити маневр, який останній розпочав до того, як зустрічні транспортні засоби розпочали рух.

Стверджує, що причиною настання ДТП є саме дії водія ОСОБА_4 , з чого слідує, що між діями ОСОБА_1 та настанням дорожньо-транспортної пригоди відсутній причинно- наслідковий зв`язок.

Зазначає, що ОСОБА_5 розпочав маневр повороту до того, як розпочали рух зустрічні транспортні засоби і не створював перешкоду для автомобілів які рухалися у лівій смузі у напрямку до центру міста, відтак ОСОБА_3 мав надати йому можливість завершити маневр.

Акцентує, що суд вказане до уваги не взяв та не навів жодних аргументів як на спростування цієї позиції, так і на підтвердження позиції про винуватість ОСОБА_1 .

Зауважує, що з метою встановлення технічної причини настання даної дорожньо- транспортної пригоди та беручи до уваги, що для цього необхідні спеціальні знання в галузі судової автотехніки, адвокатом Ільків М.М. було заявлено клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року зазначає, що копію оскаржуваної постанови адвокат Ільків М.М. отримав лише 03 жовтня 2024 року, про що міститься відповідна відмітка у матеріалах справи, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило. Окрім цього, захисник адвокат Ільків М.М., представник адвокат Богуцький О.Ю., не заперечили проти розгляду справи у відсутності таких.

Заслухавши виступ захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільківа М.М. на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Богуцького О.Ю., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 108427 від 24.07.2023 (а.с.1); відеозаписі події (а.с.2); письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с.6); протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.06.2024 (а.с.12); схемі місця ДТП, в якій зазначено розміщення автомобілів та характерні ознаки пошкоджень(а.с.20); фототаблицях (а.с.21-24), та інших матеріалах адміністративної справи у їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 108427 від 24.07.2024 у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 22.06.2024 о 19 год 19 хв на пр-ті Чорновола, 93 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Пежо», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив небезпеку для інших учасників руху, повертаючи ліворуч поза перехрестям, не дав дорогу автомобілю марки «Тесла», р.н. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, яким автомобілям завдано технічних пошкоджень, а водій та пасажир автомобіля марки «Пежо» тілесні ушкодження, чим завдано матеріальну шкоду, порушивши вимоги п. 1.5, 2.3Б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 108427 від 24.07.2024 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.20), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце 22.06.2024 у м. Львові на пр-ті Чорновола, 93.

На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій автомобіля марки «Пежо» із номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, яке привело до пошкодження транспортних засобів.

Щодо доводів апелянта про те, що висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 2.3б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , враховуючи вищевикладені положення ПДР, при здійсненні повороту ліворуч в напрямку ТЦ «Арсен» зі смуги для розвороту, повинен був переконатися, що такий проїзд буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, також повинен був дати дорогу зустрічним транспортним засобам, зокрема водію т.з «Tesla Model Y» з д.н.з. НОМЕР_3 .

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.

Щодо долученого до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за заявою адвоката Ільківа М.М. по матеріалах справи № 464/5272/24, то слід зазначити, що такий не спростовує наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 , оскільки порушивши вимоги п. 1.5, 2.3Б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, останній проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив небезпеку для інших учасників руху, повертаючи ліворуч поза перехрестям, не дав дорогу автомобілю марки «Тесла», р.н. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, яким автомобілям завдано технічних пошкоджень, а водій та пасажир автомобіля марки «Пежо» тілесні ушкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Окрім цього, вищевказана експертиза була проведена виключно за матеріалами, які були надані однією із сторін учасників ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, невмотивованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Ільківу Миколі Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільківа Миколи Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук