Провадження №: 3/755/6995/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2024 р. м. Київ Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30.10.2024 року о 10:00 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по пр-ту Соборності, 3, при виявленні перешкоди в русі, яку він спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata», н/з НОМЕР_2 , який здійснював маневр перестроювання в ту смугу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 30.10.2024 року він керував своїм автомобілем Audi Q5 у м. Києві по пр-ту Соборності, 3, у другій смузі руху, не змінюючи напрямку руху. Водій автомобіля «Hyundai Sonata» почав перелаштовуватися із третьої смуги руху в другу смугу руху, по якій він рухався, у зв`язку з цим він подав звуковий сигнал водію автомобіля «Hyundai Sonata», однак останній не відреагував на нього, продовжив маневр перелаштування, в результаті чого здійснив зіткнення передньою частиною свого транспортного засобу з заднім бампером його автомобіля. Зазначив, що вважає винним у ДТП водія автомобіля «Hyundai Sonata».

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 30.10.2024 року він керував своїм автомобілем «Hyundai Sonata» у м. Києві по пр-ту Соборності, 3, у третій полосі руху, включив сигнал повороту та перелаштовувався у другу смугу руху. Водій автомобіля Audi Q5, який рухався позаду нього, почав обганяти його справа по другій смузі руху, не пропустив його, підрізав, у зв`язку з чим відбулося ДТП. Зазначив, що зіткнення відбулося у другій полосі руху, його автомобіль отримав пошкодження переднього бамперу з правої сторони, а автомобіль іншого учасника ДТП - пошкодження заднього бамперу з лівої сторони. Вважає винним у ДТП водія автомобіля Audi Q5.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

При цьому перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні було досліджено: протоколи від 30.10.2024 року серії ЕПР1 № 162217, серії ЕПР1 № 162252; схему місця ДТП від 30.10.2024 року; пояснення учасників ДТП, надані учасниками фото пошкоджень транспортних засобів.

Аналізуючи вимоги ПДР України та матеріали провадження, суд встановив, що автомобіль Audi Q5 рухався в другій смузі руху, не змінював напрямок руху та мав право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху, тобто мав перевагу, в тому числі і стосовно автомобіля «Hyundai Sonata», та його водій в силу п. 1.4 ПДР мав право розраховувати на те, що й інші учасники будуть виконувати ці Правила при наявній дорожній обстановці.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що характер і розташування пошкоджень у транспортних засобів говорить, про те, що водій автомобіля «Hyundai Sonata» - ОСОБА_2 не виконав вимоги п. п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, здійснюючи маневр перелаштування в іншу смугу руху.

Порушення правил дорожнього руху у діях водія автомобіля Audi Q5 - ОСОБА_1 суд не вбачає, оскільки автомобіль «Hyundai Sonata» не був перешкодою для руху автомобіля Audi Q5, з огляду на надані пояснення учасників ДТП та характер і розташування пошкоджень транспортних засобів.

Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у матеріалах адміністративного провадження не достатньо доказів на підтвердження порушень ПДР України водієм ОСОБА_1 та його вини у вчиненні ДТП.

За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає відсутньою винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 124, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя І.М. Омельян