ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644/60/24 Головуючий 1 інстанції: Клименко А.М.
Провадження №: 33/818/496/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Марцонь Д.Г., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 01 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2023 року о 05 годині 50 хвилин за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 275-Ж, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя; звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД - відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, разом зі своїм представником адвокатом Марцонь Д.Г. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на недопустимість зібраних працівниками поліції доказів.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 643218 від 21.12.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.12.2023, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.12.2023, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських

Таким чином, суд визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник правопорушника подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 01 2024 року у справі про адміністративне правопорушення №644/60/24 та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки повертався до місця проходження військової служби після короткочасної відпустки.

Зазначає те, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння, зокрема вказані ознаки не вбачали й свідки.

Вказує, що пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ», згідно з яким у ОСОБА_1 не виявлено стану наркотичного сп`яніння. Суд першої інстанції, в свою чергу, не врахував зазначені обставини.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисник просили про задоволення апеляційної скарги та про скасування постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення №644/60/24 та закрити провадження у справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи правопорушника та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції встановив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2023 року о 05 годині 50 хвилин за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 275-Ж, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя; звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД - відмовився.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 643218 від 21.12.2023 року (а.с.1).

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 крім протоколу про адміністративне правопорушення, також підтверджується й іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 643218 від 21.12.2023;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.12.2023;

-поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.12.2023, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

-відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, доданими до матеріалів справи і відтвореними в судовому засіданні, які підтверджують факт наявності у співробітників поліції обґрунтованої підозри щодо керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та його безумовної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 у м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 275-Ж з ознаками наркотичного сп`яніння неприродна блідість шкіри обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно з відомостями відеозапису, (а.с.2) працівниками поліції був проведений огляд на стан наркотичного сп`яніння. Зокрема о 05:37:05 працівник поліції за допомогою ліхтарика проводить огляд з метою встановлення реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло, а 05:38:35 вказує на наявність ознак наркотичного сп`яніння, передбачених Інструкцією, і пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Від нього, як вбачається з відеозапису, о 05:43:40 ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, обставини, вказані у протоколі серії ААД №643218 від 21.12.2023 року, підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи, що спростовує аргумент захисника про те, що протокол не є самостійним доказом у справі, і викладені у ньому обставини мають підтверджуватись іншими доказами у справі.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

На відеозаписі працівник поліції вказує на відповідні ознаки наркотичного сп`яніння, перевіривши одну з них. Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 може перебувати у стані наркотичного сп`яніння.

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у місті Краматорськ пізніше в той же день не спростовує висновків суду першої інстанції у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водія як за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову від проходження у встановленому законом порядку від огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.

До аргументу захисника щодо наявності у діях ОСОБА_1 стану крайньої необхідності суд апеляційної інстанції ставиться критично.

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, ні з досліджених у судовому засіданні доказів, ні з пояснень правопорушника та його захисника неможливо встановити, яка саме шкода була відвернена відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки, як вбачається, з відеозапису ОСОБА_1 після своєї відмови о 05:43:40 перебував на місці зупинки транспортного засобу більше години, що суттєво не відрізняється від орієнтовного часу проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та законності проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника правопорушника Воробйова В.В. в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило