ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 627/180/24 Головуючий 1 інстанції: Вовк Л.В.
Провадження №: 33/818/1572/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з участю його захисників Скляра М.С. та ОСОБА_3 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 18 09 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка Краснокутського району Харківської області , тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 лютого 2024 року, о 15 год 30 хв, за адресою: вул.Слобожанська,буд.№85, с.Козіївка Богодухівського району Харківської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився ,зі згоди водія , в установленому законом порядку , на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, газоаналізатора Алкофор 507, серійний номер TUM3B0087, за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння , результат огляду -3,42 ‰.

Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , пояснивши, що транспортним засобом він не керував у стані алкогольного сп`яніння.

На думку суду першої інстанції, доведеність вини ОСОБА_2 підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 289581 від 05.02.2024, який складено стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- тестуванням ОСОБА_2 на алкоголь до протоколу серії ААД № 289581 за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, результат якого склав 3,42 проміле алкоголю в крові ;

- рапортом ПОГ СП Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Буцького І. щодо уточнення часу проведення освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, згідно якого тест на алкоголь проводився о 16 год 10 хв ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується, що під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду склав 3,42 ‰. ОСОБА_2 погодився з результатами огляду, про що свідчить його підпис у акті;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2024, згідно якого медичний огляд водія ОСОБА_2 в закладі охорони здоров`я не проводився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких вона 05.02.2024, приблизно о 15 год 30 хв, перебувала в с.Козіївка, на перехресті вулиць Спортивна та Слобожанська, та бачила як водій чорного автомобіля допустив зіткнення з парканом, однак після цього він не зупинився, а продовжив свій рух. Свідок частково запам`ятала номер транспортного засобу , який починається на «АХ67»;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції від 05.02.2024, на яких зафіксовано проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Алкофор 507 , результат огляду склав 3,42 ‰. Водій не заперечував факту керування транспортним засобом, з результатом проведеного огляду був згоден. Окрім того , підтвердив , що вживав в цей день алкогольні напої та керував автомобілем.

- постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 26.02.2024 , згідно якої ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 , 122-4 КУпАП за здійснення 05.02.2024 ,о 15 год .30 хв , наїзду автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 на бетонний паркан та залишення місця ДТП , до якої він причетний . Постанова набрала законної сили .

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 18 09 2024 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Додатково зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, адже водій ОСОБА_2 не керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а лише перебував у автомобілі.

Додатково вказано, що час на відеозаписах із бодікамер поліцейських є різним, а вина у вчинені правопорушення ОСОБА_2 не є доведеною.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Додатково було подано клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Скляр М.С. та ОСОБА_3 підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та підтримували клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Скляр М.С. зазначив, що матеріали справи не містять доказів керування водієм ОСОБА_2 транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 та вказав, що ОСОБА_2 вживав спирті напої вже вдома. Додатково наголошував, що час із бодікамер поліцейських та час результату тесту на стан алкогольного сп`яніння є різним.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Варфоломеєва С.В. пояснила, що судом першої інстанції не допитано свідків по справі, відсутнє в матеріалах справи відео складання протоколу про адміністративне правопорушення та відсутній доказ керування водієм ОСОБА_2 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 зазначив, що їхав додому, не впоравшись із керуванням, в*їхав у паркан, подивився, що нікого не було, поїхав додому, а коли приїхав додому тоді і вживав спирті напої.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважати пропущений строк таким, що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 289581 05 лютого 2024 року, о 15 год 30 хв, за адресою: вул.Слобожанська,буд.№85, с.Козіївка Богодухівського району Харківської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився ,зі згоди водія , в установленому законом порядку , на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, газоаналізатора Алкофор 507, серійний номер TUM3B0087, за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння , результат огляду -3,42 ‰.

Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При перегляді відеозапису, що долучений до матеріалів справи, водій ОСОБА_2 на фрагменті відеозапису на 16 год. 06 хв. 20 сек. підтверджує, що керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 та вживав спирті напої. Додатково працівники поліції провели огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, серійний номер TUM3B0087, за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння , результат огляду -3,42 ‰.

Крім того, в поясненнях водія ОСОБА_2 на а.с.4 є підтвердження, що водій ОСОБА_2 дійсно керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 в с. Козіївку та вчинив ДТП.

Додатково факт керування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 підтверджується поясненнями ОСОБА_5 на а.с.6, де вказано, що останній є братом ОСОБА_2 та 05 лютого 2024 вживали спиртні напої у кафе, після чого ОСОБА_2 сів за кермо та вони разом поїхали додому, попутно вчинивши ДТП.

Вищезазначені доводи повністю спростовують пояснення захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Крім того, суд звертає увагу, що при перегляді відеозапису, вбачається підтвердження вживання спиртних напоїв водієм ОСОБА_2 та проходження огляду на стан сп`яніння за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння , результат огляду -3,42 ‰.

При отриманні результатів тесту водій ОСОБА_2 жодних заперечень не надав та жодних дій працівників поліції не оскаржує.

Суд ставиться критично до доводів захисників щодо розбіжності у часі на відеозаписах та результаті тесту, адже дана обставина жодним чином не спростовує вину водія ОСОБА_2 , а відсутність відеозапису заповнення протоколу жодним чином не впливає на повний та об`єктивний розгляд справи.

Крім того, як вбачається із відеозапису, працівники поліції належним чином роз`яснили водію ОСОБА_2 його права, якими останній може користуватися, та його обов`язки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_2 та законності проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 18 09 2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило