Справа № 931/673/24
Провадження № 3/931/440/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., з участю ОСОБА_1 , працівника поліції Денисовця В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 002707 від 10.09.2024 року, водій ОСОБА_1 10.09.2024 року о 15:31 год. в с. Колпитів Володимирського району Волинської області по трасі Т0311 175 км, керував транспортним засобом марки «ГАЗ 53Б», днз. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, транспортним засобом не керував, посвідчення водія у нього нема і не було. Зазначив, що в той день він йшов з поля, де після виконаних робіт вживав алкоголь, біля нього зупинився вантажний автомобіль, водій якого запропонував його підвезти. Коли приїхали на поле, за ними зупинився автомобіль поліції, поліцейські попрямували до них. Пояснив, що він вийшов з автомобіля з боку пасажира, поліцейський підійшов до нього та вимагав пред`явити документи, що посвідчують особу та посвідчення водія. Однак, він відмовлявся це робити, оскільки не керував транспортним засобом, тому усі звернені до нього поліцейськими вимоги, у тому числі і щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння, не можуть вважатись законними. Також зазначив, що водій невідомий йому чоловік сховався в кабіні автомобіля, побачивши працівників поліції.

Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що 10.09.2024 здійснювали патрулювання території обслуговування, помітили транспортний засіб, який здійснював нетипові маневри та повернув з головної дороги на узбіччя, при цьому не увімкнувши покажчик повороту та зупинився. Після зупинки даного транспортного засобу, він з напарником підійшли до вантажного автомобіля, з якого з боку пасажира вийшов, як потім було встановлено, ОСОБА_1 Повідомивши причину зупинки, запропонували пред`явити посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відмовився та почав поводитись агресивно, мотивуючи тим, що за кермом не перебував. Однак, у кабіні авто інших осіб виявлено не було. Вподальшому запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. До протоколу додано запис безперервної відеофіксації з нагрудної камери поліцейського та запис з відеореєстратора, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , поліцейського ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора із службового автомобіля, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляду водія на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння або відмові від проходження огляду.

Отже, у даному випадку, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки та у медичному закладі. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 002707 від 10.09.2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, порушенням координації рухів, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився; копію постанови серії БАД № 817144 від 10.09.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; копію постанови серії ВАВ №967251 від 10.09.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП; протокол АЗ №020947 від 10.09.2024 про адміністративне затримання, рапорт поліцейського з РПП СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капрала поліції Денисовця В.В.; відеозапис реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Основними мотивами незгоди ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення є заперечення ним факту керування транспортним засобом.

Із відеозапису реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, які зазначені як додатки до протоколу про адміністративне правопорушення та, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що вантажний автомобіль повертає з головної дороги праворуч на польову дорогу та зупиняється. Через 10 секунд після зупинки транспорного засобу, з боку пасажира виходить ОСОБА_1 . Працівники поліції, підійшовши до ОСОБА_1 оголосили, що при повороті праворуч він не увімкнув показчик повороту. Однак, ОСОБА_1 почав заперечувати щодо керування ним транспортним засобом. Вимогу працівників поліції пред`явити документи та посвідчення водія не виконав, що стало підставою для адміністративного затримання ОСОБА_1 . Із відеозапису, а саме із файлу "00000__0013A", час 15:42 вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій відмовився. Після чого, поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився також.

Із відеозапису, а саме із файлу "00000__0003A", час 15:41 також вбачається, що поліцейський повертається до вантажівки для фіксування номерного знаку, однак за кермом автомобіля нікого немає.

Враховуючи наведене, твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, на переконання судді, є лише способом захисту, метою якого є уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП

Жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо керування транспортним засобом іншою особою, ОСОБА_1 не надав.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддею встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 12.09.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , станом на 16.08.2024 року посвідчення водія не отримував (а.с. 9). Таким чином, в розумінні положення ПДР він не вважається «водієм».

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, як на інших осіб, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з нього слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, який має бути сплачений на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко