Житомирський апеляційний суд
Справа №282/746/24 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Номер провадження №33/4805/1199/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 09.06.2024 о 14 год 46 хв по вул Бердичівській в с Новий Любар Житомирського району, керував електроскутером марки MAXXTER FALCON ІІІ без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Гарбузюк О.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та законності його зупинки. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вів електроскутер в руках, йшовши поряд з ним. Окрім того, вважає, що положення п. 2.5 ПДР поширюється на водіїв механічних транспортних засобів з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, а для керування електроскутером з потужністю електродвигуна 1 кВт не вимагається наявність відповідної категорії А1 посвідчення водія та реєстрація такого засобу в уповноваженому органі МВС, у зв`язку з чим, на його думку, ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінуємого йому правопорушення. Також, вказав, що судом не взято до уваги відмінність примірника протоколу, врученого ОСОБА_1 , який не містить запису про кваліфікацію правопорушення. Звернув увагу, що поліцейським не було складено та надано для ознайомлення акту огляду на стан сп`яніння, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події або в найближчому медичному закладі, оскільки він не озвучував ствердної відмови від його проведення. Суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам та виніс постанову на підставі неналежних та недопустимих доказів, не зважаючи на те, що об`єктивна сторона складу правопорушення, інкримінуємого його підзахисному, не підтверджена поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №400115 від 09.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 09.06.2024 о 14 год 46 хв по вул Бердичівській в с Новий Любар Житомирського району, керував електроскутером марки MAXXTER FALCON ІІІ без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на портативний нагрудний відеореєстратор №01, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №400115 від 09.06.2024 (а.с.2); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №313921 від 09.06.2024 (а.с.3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 09.06.2024 (а.с.4); диском з відеозаписом події (а.с.6).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, та ст.266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсним, працівниками поліції не допущено.

Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і такий факт під час спілкування з працівниками поліції не заперечував. Зупинка транспортного засобу була обмовлена порушенням ПДР, про що водія було проінформовано працівниками поліції та притягнуто до адміністративної відповідальності. Водію повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і у найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 також роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Своєю поведінкою водій безумовно ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння і таким діям працівниками поліції надано правильну оцінку. ОСОБА_1 роз`яснено його права, визначені ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП та ознайомлено зі змістом протоколу, який ним підписаний без зауважень.

Відсутність чи наявність акту огляду на стан сп`яніння не є обставиною, яка виключає винність ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду.

Доводам захисника про те, що електроскутер не є механічним транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 , не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Посилання захисника на невідповідність кваліфікації правопорушення до уваги не приймаються, оскільки з відеозапису обставин події вбачається, що ОСОБА_1 була чітко роз`яснена суть правопорушення, про що також свідчить запис в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення, тому підстави для визнання такого доказу неналежним відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич