Справа №650/5253/24
провадження № 3/650/2029/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року в селищі Велика Олександрівка Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Сікори О.О., секретаря Чечун В.Ф., прокурора Коломійця В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, який займає посаду офіцеру відділу протиповітряної оборони ВЧ НОМЕР_1 , а на момент вчинення правопорушення займав посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира батальйону в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частинами першою, другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Начальник штабу- перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень, будучи підпорядкованою особою, не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 30.03.2024 в умовах реального конфлікту інтересів, прийнявши рішення щодо видання наказу №58 від 30.03.2024 «Про факт поранення підполковника ОСОБА_2 , в ході бойових дій, під час дії воєнного стану в Україні, яким визнано поранення ОСОБА_3 таким, яке пов`язане із захистом Батьківщини та видання на ім`я ОСОБА_2 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.03.2024 №1433. Вказане має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 30 березня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 69/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу- перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 01.04.2024 в умовах реального конфлікту інтересів, прийнявши рішення щодо преміювання військослужбовців в/ч НОМЕР_2 , та вчинивши дії шляхом особистого підписання наказу №92 від 01.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за березень 2024 року в розмірі 390%, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частино 2 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 1 квітня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 71/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу- перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення не повідомив свого безпосереднього виникнення конфлікту інтересів та керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо видання наказу № 92 від 01.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за березень 2024 року в розмірі 390 %, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного корупцією, є 1 квітня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 70/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу - перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 01.05.2024 в умовах реального конфлікту інтересів, прийнявши рішення щодо преміювання військослужбовців в/ч НОМЕР_2 , та вчинивши дії шляхом особистого підписання наказу №122 від 01.05.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за квітень 2024 року в розмірі 390 %, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 1 травня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 75/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу- перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо видання наказу №96 від 05.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за березень 2024 року за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 5 квітня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 72/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу- перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 05.04.2024 в умовах реального конфлікту інтересів, прийнявши рішення щодо преміювання військослужбовців в/ч НОМЕР_2 , та вчинивши дії шляхом особистого підписання наказу №96 від 05.04.2024 зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за березень 2024 року за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 1 квітня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 73/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу- перший заступник командира частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення не повідомив свого безпосереднього виникнення конфлікту інтересів та керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо видання наказу №122 від 01.05.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за квітень 2024 року в розмірі 390 %, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 1 травня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 74/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Начальник штабу- перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 у період з 25.03.2024 по 16.05.2024, будучи підпорядкованою особою, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення стосовно свого керівника, зокрема щодо видання наказу №58 від 30.03.2024 «Про факт поранення підполковника ОСОБА_2 , в ході бойових дій, під час дії воєнного стану в Україні, яким визнано поранення ОСОБА_3 таким, яке пов`язане із захистом Батьківщини та видання на ім`я ОСОБА_2 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.03.2024 №1433. Вказане має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є місце роботи (проходження служби) майора ОСОБА_1 , а саме військова частина НОМЕР_2 , яка розташована на той час за адресою: АДРЕСА_2 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 30 березня 2024 року, тобто день, коли у підполковника ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив відповідно до вимог ст. 28 Закону № 1700-VII.

Датою та часом виявлення вчиненого підполковником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, є дата та час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 68/2024 від 12 жовтня 2024 року.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 25.03.2024 №85 призначено майора ОСОБА_1 , начальника штабу - першого заступника командира батальйону на посаду тимчасово виконуючим обов`язки командира батальйону, з 25.03.2024 року з посадовим окладом 5220 гривень на місяць, 25 тарифний розряд, шрк «підполковник».

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом № 1700-VII вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65-1 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до вимог статей 3, 11, 12, 16, згаданого Статуту та статей 2, 3, 6 наведеного Закону, майор ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової служби за призовом - державним службовцем, який уповноважений на виконання функцій держави. При цьому, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, сумлінно вивчати військову справу, виконувати накази командирів (начальників), бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Розділом 2 «Загальних обов`язків командира (начальника)» Статуту визначено загальні обов`язки командира в/ч НОМЕР_2 .

Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Командир зобов`язаний:

планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;

знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази (ст. 59).

Також статутом передбачено, що у разі неможливості виконання службових обов`язків у зв`язку з відбуттям за межі гарнізону, через хворобу та з інших поважних причин командир (начальник) для виконання цих службових обов`язків призначає одного із заступників. Якщо штатний заступник відсутній і ніхто не був призначений командиром (начальником), командування бере на себе старший за посадою, а у разі відсутності старшого за посадою - старший за військовим званням, про що доповідає старшому командирові (начальникові) (ст. 60).

Відповідно до розділу 3 «Обов`язки посадових осіб, військовослужбовців рядового складу» Статуту:

Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

Командир бригади є прямим начальником усього особового складу полку. Командир бригади (полку) зобов`язаний: підтримувати бригаду у бойовій та мобілізаційній готовності; керувати бойовою підготовкою і вихованням особового складу; забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм; керувати розробленням і виконанням планів бойової та мобілізаційної готовності і бойової підготовки, особисто розробляти план раптової перевірки бойової готовності; своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки та професійної діяльності військовослужбовців, організації заходів з морально-психологічного забезпечення; проводити навчання з батальйонами, вести підготовку штабу, проводити заняття з командирами батальйонів, рот, з їх заступниками та начальниками родів військ і служб (на кораблі - з помічниками, заступниками, командирами бойових частин і начальниками служб); проводити контрольні заняття з підрозділами після закінчення їх бойового злагодження; щомісяця і по закінченні певного періоду навчання і навчального року підбивати підсумки бойової підготовки й стану військової та виконавської дисципліни; керувати добором кандидатів для зарахування на військову службу за контрактом, а також розподілом за підрозділами поповнення, яке прибуло до бригади, вручення йому озброєння і техніки, приводити нове поповнення до Військової присяги згідно з додатками 1, 4 і 5 до цього Статуту; встановлювати розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку; особисто керувати кадровою роботою, затверджувати кандидатів на вищі посади та для вступу до військових навчальних закладів; знати стан укомплектованості підрозділів бригади та вживати заходів до підвищення її рівня, організовувати ефективне та раціональне службове використання підготовленого особового складу, який надходить на комплектування бригади; керувати фінансовою діяльністю бригади, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом; організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини.

Отже, командир в/ч НОМЕР_2 , є військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII, у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені цим Законом.

Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного з 13.05.2023 по 11.07.2024, термін військової служби майора ОСОБА_1 з 1987 по 2007 рік, з 2014 по 2015, а також з січня 2022 по теперішній час.

Також згідно з пунктом 12 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Отже, майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки командира в/ч НОМЕР_2 , є військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700- ?ІІ, у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені цим законом.

Відповідно до матеріалів справи також вбачається таке.

Підставою видання наказу№122 від 01.05.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за квітень 2024 року в розмірі 390 %., є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про забезпечення грошове військовослужбовців, осіб начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Підставою видання наказу № 92 від 01.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за березень 2024 року в розмірі 390 %., є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про осіб грошове військовослужбовців, i начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Підставою видання наказу № 58 від 30.03.2024 «Про факт поранення підполковника ОСОБА_2 , в ході бойових дій, під час дії воєнного стану в Україні, яким визнано поранення ОСОБА_3 таким, яке пов`язане із захистом Батьківщини та видання на ім`я ОСОБА_2 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.03.2024 №1433є Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.

Підставою видання наказу №92 від 01.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за березень 2024 року в розмірі 390%, є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Підставою видання наказу №122 від 01.05.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби за квітень 2024 року в розмірі 390 %., є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про забезпечення грошове військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Підставою видання наказу №96 від 05.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира за березень 2024 року за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення осіб військовослужбовців, рядового начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Підставою видання наказу № 96 від 05.04.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира за березень 2024 року за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткової винагороди в розмірі 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Підставою видання наказу № 122 від 01.05.2024, зокрема, щодо нарахування собі особисто, як т.в.о. командира щомісячної премії за особистий внесок у загальну результати служби за квітень 2024 року в розмірі 390 %, є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», наказ Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Сил України та деяким іншим особам».

Згідно з абзацами 9, 12 та 13 частини 1 статті 1 Закону № 1700 - VII визначено, що:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи

невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», розглядаючи питання щодо наявності конфлікту інтересів слід звертати увагу на таке.

Беручи до уваги диспозиції статті 172-7 КУпАП та пункту 2 примітки до цієї статті, можемо констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими Чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 1727 КУпАП);

у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими Чи представницькими повноваженнями, що вплинуло На об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 1727 КУпАП).

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

З наведеного вбачається, що всі вісім адміністративних правопорушень, описаних у постанові, вчинені в умовах реального конфлікту інтересів. Це підтверджується тим, що у кожному з випадків майор ОСОБА_1 мав приватний інтерес, який безпосередньо впливав на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень. Приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у матеріальній вигоді, яку він отримував через власноруч видані накази щодо преміювання себе та інших, а також у вирішенні питань, які стосувалися його безпосереднього керівника.

Зокрема, реальний конфлікт інтересів підтверджується тим, що ОСОБА_1 , користуючись службовими повноваженнями, приймав рішення, які мали фінансові наслідки на його користь. Наприклад, він видав накази про нарахування собі премій у розмірі 390% за березень і квітень 2024 року, а також додаткових винагород у розмірі 100 000 грн за участь у бойових діях. Ці рішення приймалися без належного повідомлення про конфлікт інтересів відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», що є прямим порушенням вимог частини першої статті 172-7 КУпАП.

Також дії ОСОБА_1 мали вплив на його взаємовідносини з підлеглими та керівниками, зокрема у випадку з виданням наказу про поранення Кухара. У цьому випадку рішення було прийнято на користь Кухара, що могло мати взаємовигідний характер для обох сторін, враховуючи службові та особисті інтереси.

У кожному з описаних випадків є всі складові реального конфлікту інтересів: наявність приватного інтересу ОСОБА_1 , його чіткий вплив на прийняті рішення, а також використання службових повноважень для досягнення власних вигод. ОСОБА_1 не тільки не вжив заходів для запобігання виникненню конфлікту інтересів, як того вимагає Закон № 1700-VII, але й не повідомив про це свого безпосереднього керівника у встановленому порядку. Таким чином, кожне з описаних правопорушень вчинене в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки рішення прямо впливали на реалізацію приватного інтересу, порушуючи принципи об`єктивності та неупередженості.

Крім того, із встановлених обставин вбачається, що в усіх випадках ОСОБА_1 діяв у межах своїх дискреційних повноважень, реалізуючи свої службові функції відповідно до законодавства України, але при цьому його дії були здійснені в умовах реального конфлікту інтересів.

Щодо видання наказів про преміювання (накази №92 від 01.04.2024, №96 від 05.04.2024, №122 від 01.05.2024).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 3, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, командир має право приймати рішення щодо фінансового стимулювання військовослужбовців, зокрема преміювання за особистий внесок у загальний результат служби. Такі дії також регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою КМУ №704 від 30.08.2017, які визначають порядок грошового забезпечення військовослужбовців.

У межах цих нормативно-правових актів ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки командира, мав дискреційне право ухвалювати рішення про преміювання, включно з нарахуванням премій. Проте у кожному з цих випадків він не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів, що порушує вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Щодо видання наказу №58 від 30.03.2024 стосовно поранення ОСОБА_2 .

Згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженим наказом МОУ №402 від 14.08.2008, та ст. 3, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, командир має право видання наказів, які стосуються оформлення обставин травм чи поранень військовослужбовців. ОСОБА_1 діяв у межах цих дискреційних повноважень, але одночасно мав особистий інтерес, що могло вплинути на взаємовигідні стосунки. Невжиття заходів щодо запобігання конфлікту інтересів також порушує вимоги ст. 28 Закону №1700-VII.

Щодо прийняття рішень про нарахування додаткових винагород (наказ №96 від 05.04.2024).

Наказ про нарахування додаткової винагороди за участь у бойових діях ґрунтувався на Законах України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанові КМУ №704 від 30.08.2017, які передбачають такі виплати. ОСОБА_1 мав дискреційні повноваження для видання такого наказу, але через те, що наказ безпосередньо впливав на його матеріальне становище, його дії були здійснені в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 59, 60 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та інших нормативно-правових актів, командир має широкі повноваження у сфері управління особовим складом, фінансами, а також прийняття рішень, пов`язаних із бойовою підготовкою, матеріальним забезпеченням та винагородами. ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира військової частини, діяв у межах цих повноважень. Водночас ці дії мали чіткий особистий інтерес, який не було задекларовано, що свідчить про наявність реального конфлікту інтересів.

Таким чином, усі дії ОСОБА_1 формально відповідали його службовим обов`язкам і дискреційним повноваженням, встановленим законодавством. Проте, враховуючи наявність приватного інтересу та порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», його дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ст. 172-7 КУпАП, оскільки вчинені в умовах реального конфлікту інтересів.

Щодо видання наказів про преміювання (накази №92, №96 та №122), ОСОБА_1 пояснив, що діяв у межах своїх службових обов`язків та відповідно до чинного законодавства, зокрема до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і постанови Кабінету Міністрів України №704. Він зазначив, що премії були нараховані на підставі затвердженого порядку, враховуючи результати діяльності підрозділу, і вважав такі дії правомірними. Водночас факт неповідомлення про конфлікт інтересів пояснив відсутністю чітких роз`яснень у внутрішніх інструкціях щодо таких ситуацій.

Щодо наказу №58, який стосувався поранення підлеглого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 пояснив, що його дії були спрямовані виключно на забезпечення соціальних гарантій військовослужбовців. Він підкреслив, що наказ був виданий на підставі висновків військово-лікарської комісії та не мав на меті отримання особистої вигоди. При цьому він визнав, що не надав повідомлення про потенційний чи реальний конфлікт інтересів, пояснюючи це як помилку через надмірне навантаження.

Щодо випадків нарахування додаткових винагород (наказ №96), ОСОБА_1 заявив, що такі рішення ухвалювалися з урахуванням чинних нормативно-правових актів і були спрямовані на стимулювання підлеглих. Особисте преміювання він обґрунтував своїм значним внеском у забезпечення ефективної роботи підрозділу під час бойових завдань. Водночас, він заперечував, що свідомо нехтував обов`язком повідомляти про конфлікт інтересів, посилаючись на недостатність інструктажу.

В усіх поясненнях ОСОБА_1 при складенні протоколів наголошував на тому, що діяв у межах своїх дискреційних повноважень, керуючись законодавчими та відомчими актами, і не мав наміру порушувати вимоги Закону України «Про запобігання корупції». Невжиття заходів для запобігання конфлікту інтересів він пояснював відсутністю достатнього досвіду роботи в умовах підвищеного адміністративного навантаження, пов`язаного із воєнним станом.

Також з матеріалів справи вбачається, що майор ОСОБА_1 був ознайомлений з основними положеннями законодавства України, які регулюють порядок запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, йому були роз`яснені вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (Закон №1700-VII), а саме: положення щодо обов`язковості повідомлення про реальний чи потенційний конфлікт інтересів (ст. 28), заборони на вчинення дій або прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів, а також наслідки невиконання цих вимог. Також ОСОБА_1 був поінформований про відповідальність, яка передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема статтею 172-7 КУпАП.

Окрім того, йому було доведено, що він є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пункту «г» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Як військова посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, ОСОБА_1 підпадає під дію цього закону, включно з обмеженнями, заборонами та зобов`язаннями, встановленими для таких осіб. Також йому було роз`яснено, що згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен громадянин України зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції та законів, а незнання закону не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний зі своїм правовим статусом, нормативними вимогами, що регулюють його діяльність, та зобов`язанням діяти відповідно до законодавства України, зокрема у питаннях запобігання конфлікту інтересів.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаних адміністративних правопорушень підтверджується такими доказами.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.03.2024 №85, вбачається, що майор ОСОБА_1 був призначений начальником штабу першим заступником командира батальйону на посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира батальйону з посадовим окладом 5220 гривень на місяць, 25 тарифний розряд. Наказ підтверджує повноваження ОСОБА_1 на прийняття рішень у межах виконання службових обов`язків на відповідній посаді.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 серпня 2022 року №158, вбачається, що капітан ОСОБА_1 був призначений начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_2 . Це підтверджує його попередній досвід виконання обов`язків на аналогічних посадах та обсяг дискреційних повноважень.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024 №92, вбачається, що ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки командира частини, ухвалив рішення про виплату щомісячної премії особовому складу за березень 2024 року за особистий внесок у загальні результати служби. Наказ визначає умови преміювання та виключає з переліку окремих осіб, що свідчить про реалізацію дискреційних повноважень ОСОБА_1 у межах службових обов`язків.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 30 червня 2022 року №166, вбачається, що капітан ОСОБА_1 був переведений на посаду начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 з подальшим присвоєнням звання "майор". Цей документ підтверджує, що ОСОБА_1 мав необхідні кваліфікацію та досвід для виконання обов`язків командира військової частини.

Відповідно до акта службового розслідування від 11.07.2024, вбачається, що дії майора ОСОБА_1 при виданні вищевказаних наказів були предметом перевірки на предмет можливого прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. У документі зазначено про ймовірність порушення вимог щодо запобігання конфлікту інтересів та необхідність врахування цього при аналізі дій ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №58 від 30.03.2024, вбачається, що майор ОСОБА_1 ухвалив рішення щодо поранення підполковника ОСОБА_2 . У наказі визначено, що поранення ОСОБА_2 було отримане в ході бойових дій під час воєнного стану в Україні, і його визнано таким, що пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі цього рішення було видано довідку про обставини травми.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.03.2024 №1433, вбачається, що цей документ був виданий на підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №58 від 30.03.2024. У довідці зазначено, що поранення підполковника ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язане із захистом Батьківщини, і документально оформлено відповідно до вимог законодавства. Разом з тим це рішення стосувалося підлеглого ОСОБА_1 , з яким він перебував у службових стосунках.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №122 від 01.05.2024, вбачається, що майор ОСОБА_1 ухвалив рішення про преміювання особового складу військової частини за квітень 2024 року. У наказі зазначено, що преміювання здійснюється на підставі результатів служби, зокрема за особистий внесок кожного військовослужбовця в загальні результати діяльності військової частини. Разом з тим, цей наказ також стосувався самого ОСОБА_1 , оскільки у ньому було передбачено премію для нього особисто.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №96 від 05.04.2024, вбачається, що майор ОСОБА_1 ухвалив рішення про преміювання особового складу військової частини за березень 2024 року. Преміювання передбачало виплату щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби, включно з додатковою винагородою за участь у бойових діях. Разом з тим, наказ містив рішення про виплату премії і самому ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №96 від 05.04.2024, вбачається, що майор ОСОБА_1 ухвалив рішення про преміювання особового складу військової частини за березень 2024 року. У наказі зазначено, що преміювання здійснювалося на підставі особистого внеску військовослужбовців у загальні результати діяльності військової частини, а також передбачало виплату додаткової винагороди за участь у бойових діях.

Разом з тим, цей наказ містив рішення про виплату премії і самому ОСОБА_1 , оскільки він виконував обов`язки командира. Це свідчить про те, що рішення стосувалося не лише підлеглих, але і його особисто.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №122 від 01.05.2024, вбачається, що майор ОСОБА_1 ухвалив рішення про преміювання особового складу військової частини за квітень 2024 року. У наказі зазначено, що преміювання здійснювалося на підставі оцінки особистого внеску кожного військовослужбовця в загальні результати діяльності частини.

Разом з тим, цей наказ також стосувався самого ОСОБА_1 , оскільки він передбачав виплату премії і йому особисто як тимчасово виконуючому обов`язки командира частини.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №92 від 01.04.2024, вбачається, що майор ОСОБА_1 ухвалив рішення про преміювання особового складу військової частини за березень 2024 року. У наказі зазначено, що преміювання здійснювалося з урахуванням результатів службової діяльності, а також особистого внеску кожного військовослужбовця в загальні досягнення військової частини.

Разом з тим, цей наказ стосувався також самого ОСОБА_1 , оскільки в ньому було передбачено виплату премії і йому особисто за виконання обов`язків тимчасово виконуючого командира.

Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир військової частини, у тому числі тимчасово виконуючий обов`язки, має чітко визначені обов`язки, які стосуються забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, дотримання військової дисципліни, організації служби та управління особовим складом. Він є єдиноначальником і несе особисту відповідальність за виконання цих завдань.

Згідно зі статтею 59 Статуту, командир має право ухвалювати рішення щодо стимулювання підлеглих, зокрема через преміювання, якщо це сприяє підвищенню ефективності служби. Такі рішення є частиною його дискреційних повноважень і спрямовані на забезпечення належного морально-психологічного стану особового складу.

Командир зобов`язаний забезпечувати неупередженість у своїх діях, керуючись виключно інтересами служби. У статті 60 Статуту вказано, що у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на об`єктивність прийнятих рішень, командир повинен вжити заходів для недопущення їх впливу та повідомити безпосереднє керівництво.

Статут також передбачає зобов`язання командира діяти у рамках принципів соціальної справедливості та уникати будь-яких дій, які можуть створити враження зловживання службовими повноваженнями. Це узгоджується із вимогами Закону України «Про запобігання корупції», який зобов`язує повідомляти про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, відповідно до Статуту, майор ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки командира, діяв у межах своїх службових повноважень при ухваленні управлінських рішень, зокрема щодо преміювання підлеглих. Водночас Статут чітко зобов`язує командира уникати ситуацій, що створюють конфлікт інтересів, і повідомляти про їх наявність керівництво.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Відповідно до статті 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина перша). Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина друга).

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачені частинами першою, другою статті 172-7 КУпАП.

На судовому засіданні прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначити штраф у розмірі, передбаченому частиною другою статті 172-7 КУпАП.

На судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину та пояснив, що правопорушення сталося ненавмисно, оскільки було обумовлено відсутністю достатнього досвіду роботи в умовах підвищеного адміністративного навантаження під час воєнного стану.

Відповідно до статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, які одночасно розглядаються одним і тим самим органом, стягнення накладається в межах санкції, передбаченої за більш серйозне з числа вчинених правопорушень. При цьому, до основного стягнення може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У даній справі майор ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-7 КУпАП, які полягають у неповідомленні про реальний конфлікт інтересів та вчиненні дій в умовах такого конфлікту. Санкція за частину першу статті 172-7 КУпАП передбачає накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за частину другу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів.

Беручи до уваги, що вчинені правопорушення є однотипними, але кваліфікуються за різними частинами статті 172-7 КУпАП, застосування статті 36 КУпАП дозволяє призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП. Таким чином, можливий розмір штрафу становить від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що дії ОСОБА_1 пов`язані з виконанням службових обов`язків, проте були вчинені у порушення законодавства про запобігання корупції, до нього має бути застосоване адміністративне стягнення у межах максимального штрафу, передбаченого за більш серйозне правопорушення. Це необхідно для досягнення мети адміністративного стягнення, яке, згідно зі статтею 23 КУпАП, спрямоване на виховання правопорушника в дусі дотримання закону, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначення штрафу в межах санкції передбаченою частиною другою статті 172-7 КУпАП також відповідає принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, що враховує кількість вчинених правопорушень, їх повторюваність, характер наслідків та особу правопорушника.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення не встановлено, відомостей про її майновий стан суду не надано.

Згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, передбаченого ст.40-1 КУпАП, оскільки він являється військовослужбовцем і дана справа пов`язана з виконанням його службових обов`язків.

Керуючись статтями 24, 27, 33 35, 36, 283, 284, 172-7 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою, частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати стосовно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Суддя _____________ О.О. Сікора