Справа № 461/3598/24 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1152/24 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ільківа М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.07.2024 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 03.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Смільниця» Львівської митниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Смільниця» Львівської митниці, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно 14.03.2024 року, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 роки, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, щиро розкаявся, вперше притягається до адміністративної відповідальності, жодної шкоди державним чи суспільним інтересам не завдано, у зв`язку з чим вважає за можливе його звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Прокурор ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому вважаю за можливе апеляційний розгляд проводити у її відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Ільківа М. М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що з врахуванням характеру та обставин адміністративного правопорушення, даних про особу ОСОБА_3 , відсутності обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, на нього слід накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не подав щорічні декларації за 2021, 2022 роки вчасно, оскільки його було звільнено з Львівської митниці ДМС України вважаю необґрунтованими.

Так, наказом в. о. начальника Львівської митниці ДМС України №66-0 ОСОБА_1 звільнено з державної служби 23.01.2023 року.

Відповідно до наказу в. о. начальника Львівської митниці ДМС України №275-0 ОСОБА_1 поновлено на посаді 01.03.2024 року.

Проте, щорічну декларацію ОСОБА_1 подав лише 14.03.2024 року, через два тижні після поновлення його на посаді.

Зазначені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, вказують на відсутність поважних причин пропуску строку на подання щорічних декларацій ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на підвищену суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, яке вчинено ОСОБА_1 , за відсутності інших обставин, які її знижують, пропущення ним строку подачі щорічної декларації на два тижні, з метою дотримання принципів запобігання та протидії корупції, в т. ч. відкритості та прозорості діяльності органів державної влади, вважаю за неможливе його звільнення від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП.

Відтак, постанова Галицького районного суду м. Львова від 03.07.2024 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.07.2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.