ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4615/24 Номер провадження 33/814/1233/24Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 16.08.2024 о 16.40 год в м. Київ, Харківське шосе, 1 керуючи автомобілем Toyota Camry, д. н. з. НОМЕР_1 перед перестроюванням та зміною напрямку руху праворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем Mersedes Benz C180, д. н. з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальний збиток. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Також, ОСОБА_1 16.08.2024 о 16.40 год в м. Київ, Харківське шосе, 1 керуючи автомобілем Toyota Camry, д. н. з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишила та поїхала з місця дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.10а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді в частині притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП з підстав визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що в її діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з огляду на відсутність умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не була обізнана про причетність до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті зіткнення з іншим транспортним засобом.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення на адресу апеляційного суду не надходило, про причини своєї неявки суду не повідомили, від ОСОБА_1 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи за її відсутності.

Відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 775680 від 11 жовтня 2024 року, про допущення порушення п.10.1 Правил дорожнього руху; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 серпня 2024 року на якій зафіксовано схему руху, місце зіткнення транспортних засобів та пошкодження, отримані внаслідок зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.10.2024 про обставини події 16 серпня 2024 року, яка вказала, що в м. Київ, вул. Харківське шосе стала учасником дорожньо-транспортної пригоди керуючи транспортним засобом не відчула удару, здійснюючи маневр при перестроюванні, зрозуміла, що відбулася дорожньо-транспортна пригода лише коли оглянула свою автівку. Місце події не залишала умисно, так як не зрозуміла, що сталося. В подальшому 11.10.2024 працівники поліції повідомили про ситуацію; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.08.2024, згідно яких 16.08.2024 рухаючись в м. Київ по вул. Харківське шосе рухалась у напрямку проспекту Миру з дозволеною швидкістю. В лівій полосі рухався авто Toyota чорного кольору, на Дарницькій площі почав здійснювати маневр обгону та перелаштувався до крайньої правої полоси підрізавши та здійснивши наїзд на транспортний засіб потерпілої, після чого продовжив рух в напрямку метро Чернігівське. Водій авто Toyota здійснивши наїзд не зупинився та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди та з вини водія останнього, автомобіль потерпілої отримав механічні пошкодження.

Аналізуючи письмові пояснення потерпілої про рух автомобіля, який допустив зіткнення, рухаючись на великій швидкості, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , особи, щодо якої складено протокол, яка вказувала про те, що через ускладнений рух в м.Києві могла за своєю необізнаністю допустити таку ситуацію, оцінюючи характер механічних пошкоджень транспортного засобу Mersedes Benz C180, д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілої ОСОБА_2 , наведені у схемі дорожньо-транспортної пригоди, у виді пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу (ліва сторона), пошкодження лакофарбового покриття та деформація переднього лівого крила, які є суттєвими, та які не відчути при зіткненні транспортних засобів на значній швидкості майже неможливо, апеляційний суд вважає, що наведені в сукупності обставини вказують про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, що стосуються відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди через свою необізнаність про причетність до дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає безпідставними.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, тобто у залишенні водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а тому обставини, на які посилається остання в своїй апеляційній скарзі, є лише способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчинених правопорушень, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко