04.12.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/959/24
Провадження № 3/533/527/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; працює працівником благоустрою; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; групи інвалідності не має; до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

12 жовтня 2024 року о 22 годині 45 хвилин у селі Костівка по вулиці Кушніренка, будинок 1, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці події за згодою водія за допомогою газоаналізатора «Drager» ALCOTEST 6810 (заводський номер ARBH 0539), результат огляду склав 1,41 %.

Громадянин ОСОБА_1 у судовому засідання вину свою заперечував. Не заперечуючи факту керування у стані алкогольного сп`яніння, уважав, що до нього не було застосовано належну процедуру огляду на стан сп`яніння. Надав письмові заперечення по складеному адміністративному матеріалу, у яких просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Основними аргументами ОСОБА_1 були:

- працівники поліції не намагались встановити обставини справи, покарати порушення, а лише виконати план по протоколах;

- після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, працівниками поліції не було запитано у нього чи згоден він з результатом огляду та чи не бажає він проїхати у медичний заклад;

- ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, а він не є юристом за професією, тому навіть не знав, що йому потрібно писати чи говорити;

- він жодного разу не погоджувався з тим, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- поліцейським не було йому роз`яснено порядок статті 266 КУпАП та його право не погодитися з тестом та право вимагати тест у лікаря у медичному закладі;

- у справі відсутнє документальне підтвердження зупинки транспортного засобу, а при процедурі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката.

Уважав, що огляд відносно нього на стан сп`яніння уважається недійсним.

При нормативному обґрунтуванні своїх заперечень посилався на постанову судді у справі № 235/4045/21 від 25.08.202, у справі № 360/1313/19 від 18.07.2019; у справі № 344/8791/22, ст. 266 КУпАП, ст. 62, ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЄСПЛ, постанову Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 2-7 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149297 від 12.10.2024 (а.с.3);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№ 3252187 від 12.10.2024, відповідно до якої особу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП (наведеною постановою підтверджуються підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ) (а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 12.10.2024 (а.с.5);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результати тесту склали 1,41 %, та яка містить підпис ОСОБА_1 «з результатами згоден» (а.с.6);

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинного до 26.02.2025 (а.с.7);

- результат тестування на алкоголь від 12.10.2024, відповідно до якого результати тесту склали 1,41 %(а.с.9);

- довідку сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про те, що громадянин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався (а.с. 10);

- відеозапис, яким зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 11).

На відеозаписі, дослідженому безпосередньо у судовому засіданні, зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 (файл _0010, 01:47). Факт керування транспортним засобом водієм не заперечувався під час судового розгляду матеріалів.

Після зупинення транспортного засобу, працівниками поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 про відеофіксацію та причини зупинки транспортного засобу (файл_0010, 01:59), на що водій відповів, що він доїжджає додому, а документи при собі не має, бо вони знаходяться вдома.

На 06 хвилині (файл_0010) працівник поліції роз`яснює водієві, що ним буде складатись постанова відносно водія, а також роз`яснює ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення буде розглядатись на місці зупинки транспортного засобу. Після чого, працівником поліції роз`яснено водієві ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 268 КУпАП, в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто (файл _0010, 07:03), після чого водій зазначає, що йому зрозумілі його права (файл_0010, 07:14).

Працівником поліції роз`яснено водієві, за які саме правопорушення складається постанова про притягнення до адміністративної відповідальності (файл_0010, 07:20), після чого водій отримує копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а працівники поліції роз`яснюють право на оскарження.

На 18 хвилині (файл_0010) працівник поліції роз`яснює водієві, що він вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушена мова, почервоніння шкіри обличчя, нащо водій запитує у працівника поліції чи ведеться відеофіксація. Працівником поліції було роз`яснено, що ведеться відеофіксація (файл_0010, 18:23).

На відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції пропонує вперше водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора (файл_0010, 18:30), на що водій спочатку махає головою «ні», а після говорить «ні» (файл_0010, 18:52). На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі - водій просить його відпустити.

Працівником поліції повторно пропонувалося водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місця (файл_0010, 19:18), на що водій просить не знімати його та відпустити. На запитання працівника поліції, чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, - відповідає негативно.

Після чого працівник поліції втретє пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці (файл_0010, 20:19), проте водій відмовляється (файл_0010, 20:27), а працівник поліції пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, але водій не надає відповіді. Працівником поліції було поставлено повторно питання водієві щодо вживання ним спиртних напоїв, на що водій відповідає, що вживав, але не хоче проходити огляд, адже йому тоді випишуть штраф (файл_0010, 20:50).

На 21 хвилині (файл_0010) працівник поліції знову пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснює, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. У відповідь на що ОСОБА_1 розпочинає розповідати, чим він займався цього дня.

Працівником поліції у черговий раз було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але у відповідь ОСОБА_1 запитує, чи зробить працівник поліції так, що він буде тверезий (файл_0010, 21:58). На 22 хвилині (файл_0010) водій говорить працівникам поліції, що він буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого запитує у працівників поліції про наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції роз`яснено, що уразі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На 23 хвилині (файл_0010) працівник поліції у черговий раз запитує, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій запитує у працівника поліції, чи думає останній, що водій у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський повторно роз`яснює, що він вбачає ознаки алкогольного сп`яніння та перераховує їх (файл_0010, 24:00).

На відеозаписі зафіксовано, як громадянин ОСОБА_1 говорить «я пив, ось камера знімає, то я говорю, що я різав свиню і я пив» (файл_0010, 24:40).

Працівником поліції також було роз`яснено водієві про мінімальну норму алкоголю, яка допустима, - 0,2 %, на що водій говорить «давайте дихнемо, я випив рюмку коньяку» (файл_0010, 25:38), після чого зазначає, що він буде проходити огляд на місці, адже йому цікаво, скільки проміле покаже прилад (файл_0010, 25:42).

Водій власноручно обирав трубку, та перевіряв на цілісність герметичну упаковку, а працівником поліції було здійснено контрольний замір повітря у алкотестері та продемонстровано, що в ньому відсутній вміст алкоголю (файл_0010, 26:12). Водієві не з першого разу вдалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але після проходження йому було продемонстровано працівником поліції результат огляду, а самим водієм оголошено, що результат складає 1,41 % (файл_0010, 28:37-29:03).

На 29:15 хвилині (файл_0010) водій ОСОБА_1 прохає працівника поліції, що б той зафіксував не його результат, а поставив 0,2 % як результат.

Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складатись протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (файл_0011, 00:20), а також роз`яснено водієві статтю 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності до ст. 268 КУпАП, в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто (файл _0011, 00:28), після чого водій зазначає, що йому все зрозуміло (файл_0011, 00:28).

Отже з відеозапису, наданого до протоколу про адміністративне правопорушення, чітко вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, згідно з яким результати тесту склали 1,41 %. Такий результат огляду водій не заперечив. Згода з результатом тесту підтверджується й підписом водія в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6).

Суддя уважає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами адміністративного правопорушення відбувалося у цілому відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, працівниками поліції порушені не були, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеофіксації та підтверджується дослідженими суддею доказами.

Доводи ОСОБА_1 , наведені у письмових запереченнях щодо відсутності у матеріалах справи документального підтвердження правомірності зупинки транспортного, суд відхиляє, оскільки у матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3252187 від 12.10.2024, відповідно до якої особу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Наведеною постановою підтверджуються підстави для зупинки транспортного засобу. На відеозаписі чітко зафіксовано, що водієм заперечення щодо складення постанови не надавались, про бажання скористатися послугами адвоката водій не повідомляв, окрім цього водієві працівниками поліції роз`яснено порядок оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та строки такого оскарження, якщо він не згоден з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності. Доказів оскарження такої постанови суду надано не було.

Аргументи ОСОБА_1 про нероз`яснення йому прав та процедури проведення огляду спростовуються матеріалами відеозапису. Адже на відеозаписі зафіксовано, як працівниками поліції неодноразово роз`яснювалися водієві положення статті 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності до ст. 268 КУпАП, в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, на що ОСОБА_1 говорив, що йому все зрозуміло.

Одним з аргументів ОСОБА_1 у письмових запереченнях було те, що він жодного разу не погоджувався з порушенням, тобто жодного разу не погоджувався з тим, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак суддя звертає увагу, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 на відеозаписі чітко зафіксовано, а також, окрім того, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння склав 1,41 %, водій неодноразово говорив, що він вживав того вечора алкоголь.

Твердження ОСОБА_1 , що працівники поліції не намагалися встановити обставини справи, а тільки виконати плани по протоколах, суд відхиляє, оскільки відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Саме суддя, а не працівники поліції, за сукупністю доказів, наданих працівниками поліції та особами, відносно яких складено протокол про адміністративне правопорушення, вирішують питання про наявність чи відсутність складу та події правопорушення.

Частково слушним є зауваження ОСОБА_1 про те, що відеозаписом не зафіксовано факт з`ясування поліцейськими його думки (згоду чи незгоду) з результатами тесту на алкоголь та роз`яснення його обов`язку (у разі незгоди з результатом огляду) пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Проте ч. 3 ст. 266 КУпАП, на яку також слушно посилався ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях, передбачає обов`язок проводити огляд у закладі охорони здоров`я тільки у тому випадку, коли особа, яка керувала транспортним засобом, незгодна на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж незгодна з його результатами. Однак у даній справі ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та не виявив незгоди з його результатом. Так, на відеозаписі зафіксовано, що водій не заперечує результату тесту, а лише прохає працівника поліції не зазначати реальну цифру. Згода з результатом огляду підтверджується й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6), про що вже зазначалося вище. Отже немає підстав уважати проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння недійсним у розумінні ч. 5 ст. 266 КУпАП, на чому безпідставно наполягав водій у своїх письмових запереченнях.

Суддя звертає увагу також на той факт, що у своїх письмових запереченнях та у судовому засіданні ОСОБА_1 сам факт керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не спростовував. Основні аргументи на спростування події та складу правопорушення стосувалися формальних порушень, допущених, на думку водія, працівниками поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та під час оформлення матеріалів адміністративної справи.

Проте, на переконання судді, матеріали справи містять достатні, належні та допустимі докази на підтвердження як події, так і складу адміністративного правопорушення, а формальні недоліки під час фіксації правопорушення не можуть бути підставою для звільнення порушника від відповідальності.

Ураховуючи викладене вище, суддя уважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо вимоги ОСОБА_1 (висунутої до суду у письмових запереченнях) викласти «чіткі підстави невідповідності такого рішення до наведеної (у запереченнях) судової практики», то суддя зазначає, що жодні норми закону не зобов`язують суд ураховувати судову практику інших суддів (першої та апеляційної інстанції) та роз`яснювати учасникам провадження підстави неврахування висновків інших суддів, зроблених у інших справах. Окрім того, особою у письмових запереченнях наведено дві постанови суддів першої інстанції (справи № 360/1313/19, 235/4045/21) та постанову судді апеляційної інстанції (справа № 344/8791/22), обставини яких значно різняться від обставин даної справи. У наведених справах розглядалося питання про притягнення водіїв до відповідальності за відмову від проходження оглядів на стан алкогольного сп`яніння, тоді як у даній справі водій у решті-решт погодився на проходження огляду на стан сп`яніння та такий огляд пройшов, а технічний засіб (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі) пройшов повірку, що підтверджено копією відповідного свідоцтва (а.с. 7), на відміну від обставин справи № 344/8791/22.

Отже, судову практика інших суддів, на яку посилався ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях, суддя у даній справі не бере до уваги та не враховує при прийнятті постанови.

Відповідно до довідки, наданої сектором поліцейської діяльності № 1 відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з базою даних ІКС ІПНП САП ГСЦ та інформації ТСЦ отримував посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 18.02.2003 (а.с. 8).

Згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суддя, урахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшла висновку про призначення ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили постановою суду.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Реквізити сплати штрафу:

- стягувач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області; місцезнаходження: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40108630;

- отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення від 12.10.2024 серія ЕПР1№ 149297.

Реквізити сплати судового збору:

- стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, місто Київ, Київська область, 01601; ідентифікаційний код 26255795;

- отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 04.12.2024.

Суддя В.П. Козир