Справа № 585/3346/24
Номер провадження 3/585/977/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Торське, Лиманського р-ну, Донецької області, РНОКПП судом не встановлений, зареєстрований як внутрішньопереміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштованого, не є особою, звільненою від сплати судового збору,-

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.07.2024 року о 23 год. 07 хв. в м. Ромни по вул..Полтавській, 4, керував транспортним засобом „ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за згоди водія було проведено за допомогою газоаналізатора, показник станосить 0,71 проміле.

Таким чином в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, надав пояснення про те, що він дійсно, орієнтовно о 21:00 год. повертався із родиною із гостин на Засуллі до місця проживання, у гостях алкоголь не вживав. Територіально у районі сервісного центру МВС по вул.Полтавській його автомобіль поламався і він відкотив його на узбіччя. Із 9 вечора та десь до 10:30 год. він намагався полагодити автомобіль, а коли зрозумів, що доведеться його залишити на місці, то випив 1 літр пива, який був у нього придбаний заздалегідь, лежав у машині. Надалі все одно намагався полагодити авто, встигнути до комендантської години, але наміру сідати за кермо не мав, бо посвідчення водія має його повнолітній син, який із ним був поруч. Погодився пройти тест на приладі газоаналізаторі на місці знаходження біля автомобіля, оскільки не керував автомобілем і вважав, що випите пиво не покаже результат на тесті.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адмінвідповідальності, допитавши свідків, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, п. 2.9 а ПДР України передбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

При цьому, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За матеріалами справи встановлено, що водій ОСОБА_1 27.07.2024 року о 23 год. 07 хв. в м. Ромни по вул.Полтавській, 4, керував транспортним засобом „ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що засвідчено матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не керував автомобілем, а вжив алкоголь вже після того, як його авто зламалось і він не зміг його відремонтувати, суд оцінює критично, оскільки долученим до матеріалів справи відеозаписом із бодікамери поліцейського беззаперечно засвідчено, що підставою для ініціювання перевірки на стан сп`яніння водія слугувала та обставина, що поліцейські бачили як на протилежній стороні по вул.Полтавській водій ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, а інший чоловік допомагав його відкочувати. Тобто водій ОСОБА_1 керував автомобілем, про що останній під відеозапис не заперечував.

При цьому, визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За наведених обставин суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження згідно досліджених доказів по справі у їх сукупності.

При цьому суд, при прийнятті рішення також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, згідно якої будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його вік, сімейний та матеріальний стан, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення та його безпосереднє ставлення до вчиненого, особу слід притягнути до адміністративної відповідальності, виходячи з вимог частини 1 статті 130 КУпАП.

Із урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, які б пом`якшували відповідальність винної особи, суд вважає за можливе притягнути водія до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з винної особи на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та позбавити його права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що на підставі ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. Відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, органом державної виконавчої служби з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначений у даній постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ