П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1790/24

Провадження № 3/348/829/24

07 серпня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., за участі ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1(м.Тисмениця) Івано-Франківське РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, жительки АДРЕСА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, громадянка України.

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2024 року серії ААД №806742 складеного відносно ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП встановлено, що 30.06.2024 року в 13 год. 05 хв. в с.Тисменичани по вул. Хмельницького,47, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «CHEVROLET NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому водій порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнала.

ОСОБА_1 пояснила, що під час руху попереду неї знаходились автомобілі. Вона здійснила гальмування, педаль натиснула до низу, однак гальма не спрацювали, в наслідок чого відбулось зіткнення. На місці ДТП вона поясняла водіям і працівникам поліції про те, що у неї відмовили гальма, однак технічний стан її автомобіля ніхто не перевіряв. В місці зіткнення під її автомобілем була відсутня гальмівна рідина. Після ДТП вона відремонтувала гальмівну систему в автомобілі - проведена заміна головного гальмівного циліндру. В засіданні надала фото із місця ДТП, зокрема зображення педалі гальма, яка під час руху не спрацювала.

Також ОСОБА_1 пояснила, що на момент ДТП вона не мала поліса страхування. Автомобіль марки «CHEVROLET NIVA» вона самостійно доглядає останні два роки, з того часу як її чоловік пішов на військову службу. Періодичне технічне обслуговування автомобіля вона не робила, останнього разу цим займався її чоловік два роки тому. Ремонті роботи в автомобілі проводила по мірі необхідності. Сервісну книжку із підтвердженням проходженням технічного обслуговування автомобіля марки «CHEVROLET NIVA» вона не має.

Потерпілому ОСОБА_2 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 269 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що він керував автомобілем марки «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 зупинився на відстані 3 метри позаду мікроавтобуса, який повертав. В цей час автомобіль «CHEVROLET NIVA», який рухався за ним здійснив зіткнення із задньою частиною його автомобіля, та від удару він в`їхав в автомобіль попереду нього. Водій Ломпас на місці повідомила, що у неї відмовили гальма, гальмівного шляху автомобіль не мав. Гальмівну систему автомобіля «CHEVROLET NIVA» ні він, ні працівники поліції не перевіряли на місці ДТП. Підтікання гальмівної рідини він також не бачив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.п.1.3-1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно із п.2.3 а ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція ст. 124 КУпАП сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

З системного аналізу ст.ст.7,254,279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється у межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно даного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, яке спричинило ДТП.

В ході розгляду справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участі трьох транспортних засобів: автомобіля марки «CHEVROLET NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля марки «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 Пошкодження зазнав автомобіль марки «OPEL VECTRA».

До справи додано схему місця ДТП, яка сталася 30.06.2024 року в 13 год. 57 хв. в с.Тесминичани вул..Б.Хмельницького. З неї випливає розташування транспортних засобів, характер та локалізація отриманих пошкоджень автомобілів, яка підписана водіями без зауважень (а.с. 2 зворот).

Схема не містить гальмівного шляху автомобіля марки «CHEVROLET NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 або слідів гальмівної рідини на проїзній частині.

Аналізуючи дорожню обстановку, доходжу висновку, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 2.3.а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Між тим, з пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, випливає, що причиною ДТП стала відмова гальм у транспортному засобі «CHEVROLET NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому інспектори поліції при складенні адміністративного матеріалу не надали жодної оцінки таким обставинам, і не перевірили справність гальмівної системи автомобіля «CHEVROLET NIVA».

Версія ОСОБА_1 щодо раптової відмови в автомобілі гальмівної системи дослідженими в судовому засіданні доказами не спростована, при цьому відсутність гальмівного шляху і пояснення водія ОСОБА_1 вказували на можливість існування таких обставин.

На теперішній час є не можливим проведення дослідження технічної несправності автомобіля «CHEVROLET NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки транспортний засіб відремонтований.

За вказаних обставин виникла непередбачувана ситуація через можливу технічну несправність гальмівної системи транспортного засобу «CHEVROLET NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому в діях водія ОСОБА_1 не доведений умисел на порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, оскільки під час розгляду справи не доведено, що водій, враховуючи технічний стан автомобіля, зберігала можливість контролювати рух транспортного засобу.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Згідно із ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім

переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному

дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись

законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено факт порушення ОСОБА_1 п.12.1, 13.1 ПДР.

Можливе порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.3а ПДР під час керування нею транспортним засобом не був предметом дослідження в ході досудової перевірки, а отже не знайшов свого відображення безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. А тому, давати оцінку д іям водія з приводу порушення інших пунктів ПДР України, які не ставляться у вину останній, означає вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, що у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначених вище, забороняється.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У відповідності до п. 4.2 рішення КонституційногосудуУкраїни N 23-рп/2010від22.12.2010 р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 в межах пред`явленого обвинувачення, доходжу висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таке закриття справи не є процесуальною перешкодою для вирішення зацікавленими особами можливих питань про відшкодування завданих збитків у порядку цивільного судочинства, під час якого з використанням й оцінкою наявних доказів, при необхідності експертних висновків чи позиції спеціалістів, суд вирішить цивільно-правові спори між сторонами у цій автопригоді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Суддя Р.С.Солодовніков