П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2024 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Попадюк С.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, безробітнього, ідентифікаційний номер суду не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 року о 21 год. 10 хв. по вул. Братів Симонових, 15, с. Заріг, Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Надав пояснення, що він 11.09.2024 керував транспортним Opel Omega, який мав технічні несправності не працював генератор, тому під час руху були включені вогні аварійної сигналізації. При цьому зазначив, що вже після зупинки транспортного засобу у дворі свого будинку вжив пляшку пива. Свою відмову пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння пояснив тим, що він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, тому вважав що не повинен проходити такий огляд. Заяв чи клопотань суду не надав.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Симоненком Т.В через канцелярію суду 17.10.2024 надано письмові заперечення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності від 16.10.2024. У вказаних запереченнях зокрема зазначено, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування автомобілем в принципі, а чіткого підтвердження відеофіксації керування автомобілем саме особою, яка притягується до адміністративної відповідальності суду не надано, при складанні постанови серії БАА №987700 та протоколу серії ААД №282151 від 11.09.2024 року не було ідентифіковано особу порушника, при складанні протоколу та постанови про адміністративні правопорушення, працівники поліції, всупереч вимогам Закону, не в повній мірі роз`яснили ОСОБА_1 його права, в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАп відсутні підписи свідків, ОСОБА_1 не надано копій постанови та протоколу про адміністративні правопорушення, рух транспортного засобу з ввімкненими аварійними вогнями сам по собі не є підставою для зупинки транспортного засобу. Як наслідок викладеного просив закрити провадження у справі № 543/864/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях. Заяв чи клопотань суду не надав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №282151 від 11.09.2024;

- направленням водія транспортного засобу для проведення медичного огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення;

- відеозаписом з службового відеореєстратора, закріпленого у службовому автомобілі працівників поліції;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №987700 від 11.09.2024 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_2 на підтвердження відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, викладені у письмових запереченнях, відхиляються судом, з огляду на таке.

Щодо факту зупинки автомобіля під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Захисник, з посиланням на позицію ОСОБА_1 , який категорично заперечував факт керування автомобілем в принципі, зазначає, що чіткого підтвердження (відеофіксації) керування автомобілем саме особою, яка притягується до адміністративної відповідальності суду не надано.

Проте суддя вважає такі доводи захисника неспроможними. Так, на відеозаписах з службового відеореєстратора та бодікамери поліцейського, долучених до матеріалів справи зафіксовано рух транспортного засобу темного кольору з увімкненими аварійними вогнями. При цьому відеозапис ведеться безперервно. З вказаного транспортного засобу, який в подальшому було ідентифіковано поліцейськими як Opel Omega, номерний знак НОМЕР_1 , вийшов ОСОБА_1 , який підтвердив факт керування ним транспортним засобом та відсутність у ньому інших осіб ( 21 год.10хв. 24с. 21 год. 11хв. 21с. відеозапису з бодікамери поліцейського) Також ОСОБА_1 в подальшому неодноразово під час розмови з поліцейськими говорив, що керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського за 11.09.2024. В судовому засідання ОСОБА_1 підтвердив, що він керував транспортним засобом, який мав технічні несправності, тому на автомобілі була включена аварійна сигналізація

Щодо встановлення працівниками поліції особи порушника.

Під час розмови з працівниками поліції, ОСОБА_1 особисто назвав своє прізвище, імя та по батькові, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського о 21 год.13 хв. 01с. В подальшому на неодноразові законні вимоги поліцейського надати реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, ОСОБА_1 не реагував. При цьому був попереджений поліцейським про те, що ведеться повна відеофіксація розмови о 21 год.12 хв. 53с. Відтак, перед оформленням протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським було отримано інформацію про особу з Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНЦ), про що було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №282151.

Щодо роз`яснення особі щодо якої складаються адміністративні матеріали її прав.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, однак сам протокол містить посилання про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності її прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП

Судом з наданих відеоматеріалів не встановлено порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Щодо відсутності свідків адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наведеного слідує, що у даному випадку залучення свідків не було обов`язковим, адже поліцейським відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано з використанням технічних засобів відеозапису, який долучений до справи.

Отже, поліцейським дотримано правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та порядку оформлення його проходження.

Сам протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Щодо невручення ОСОБА_1 копії постанови та протоколу про адміністративні правопорушення.

Суд відхиляє доводи захисника щодо невручення ОСОБА_1 копії постанови та протоколу про адміністративні правопорушення, оскільки з дослідженого відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 чітко і однозначно відмовився від підпису про ознайомлення та від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та від підпису про ознайомлення та від отримання копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.( 21 год. 43хв. 15. 21 год. 45 хв. 20с. відеозапису з бодікамери поліцейського).

Щодо відсутності підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу.

Суд зазначає, що питання з приводу підстав зупинки транспортного засобу не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно пов`язані з нею доводи не спростовують доведеність наведеними вище доказами акту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_2 , викладені у письмових запереченнях не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, наведені в протоколі обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носію інформації, з аналізу яких установлено, що одразу ж після зупинки транспортного засобу, до нього підійшов працівник поліції і з транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку: як на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі. При цьому, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та вимоги поліції були саме щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в названому вище порядку, про що працівником поліції чітко й багаторазово повідомлялося ОСОБА_1 .

У силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови від проходження цього огляду не впливають на необхідність кваліфікації дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про його неперебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а вживання ним пляшки пива відбулося вже після зупинки транспортного засобу суд вважає необґрунтованими, оскільки з відеозапису з бодікамери поліцейського, який вівся безперервно вбачається, що зразу ж після зупинки транспортного засобу, на якому ще була включена аварійна сигналізація, з місця водія виходить ОСОБА_1 . При цьому на запитання поліцейського чи вживав спиртні напої, однозначно повідомляє «НІ» (21 год. 11 хв. 14 с.).

Окрім того, ОСОБА_1 як водій, який згідно з витягом з ІПНН «ГСЦ Посвідчення водія» має посвідчення водія з 1992 року (а.с.7), безумовно розумів наявність у нього передбаченого законом обов`язку пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння і наслідки відмови від проходження згаданого огляду, а саме те, що особи, які вчиняють вказане порушення, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд також наголошує, що відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійну альтернативну форму об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у її релевантному зв`язку із нормами Закону чинними на момент вчинення правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків або зафіксованому технічними пристроями відеозапису, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Приписами абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду в їх релевантному зв`язку із вимогами ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення, встановлено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. А тому, у працівників поліції виникають законні підстави для складання матеріалів про адміністративну відповідальність з моменту фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку встановленому законом незалежно від причин надання водієм такої відмови

Відтак, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, не надано, тому вищевикладені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху та є грубим порушенням порядку керування транспортним засобом, особу правопорушника, ступінь його вини та свідоме ігнорування особою-порушником норм Правил дорожнього руху, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 8, 23, 24, 3334, 40-1, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (реквізити для сплати штрафу - Отримувач: ГУК Полтав. Обл. /Полтавська /21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0016001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Оригінал платіжного документу подається до суду.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Попадюк С.С.