Справа № 742/4312/24 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М.
Провадження № 33/4823/933/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Атавіна О.С., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Атавіна О.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 17.07.2024 року близько 07:30 год., по вул. Київській, 84, у м. Прилуки Чернігівської області, керував транспортним засобом «Хоnda Dio», з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропущеного строку зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції 07.08.2024 було проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про постанову суду дізналися лише 01.10.2024, тому просить поновити строк на її апеляційне скарження.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, так як поштова кореспонденція повернулася не врученою з відміткою, що адресат 29.07.2024 відсутній. Жодної інформації з відділення поштового зв`язку про необхідність з`явитися за рекомендованим листом не було. Також вказує, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, зокрема те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки відеозаписом не підтверджується керування, а лише те, що ОСОБА_1 сидить на транспортному засобі, який не рухається. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 погодився на освідування. Вважає, що працівниками поліції при складання протоколу допущено ряд процесуальних порушень, які взагалі унеможливлювали складання матеріалів, зокрема: відсутній факт керування і відеоматеріал не містить даних, що саме він керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтованими та знаходить можливим поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи про розгляд справи судом І інстанції у відсутність ОСОБА_1 без належного його повідомлення слушні, однак судом апеляційної інстанції враховується, що судова кореспонденція була направлена за адресою, зазначеною самим ОСОБА_1 при оформленні матеріалів та повернулася з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому суд бере до уваги, що право ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні було відновлено в суді апеляційної інстанції, шляхом надання можливості оскаржити судове рішення та надати докази на підтвердження своєї позиції апеляційному суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Обставини вчинення ним адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, переглядом якого встановлено рух поліцейського автомобіля та подачу знаку про зупинку, на який зупинився водій скутеру, яким виявився ОСОБА_1 . Останньому роз`яснено причину зупинки рух без мотошолома та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився та прослідував з працівниками поліції до медичного закладу. В подальшому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому йому роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після оформлення матеріалів, ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом, роз`яснено права, претензій він не висловлював, від підпису у протоколі відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2024 року встановлено, що підставою направлення водія для проведення такого огляду до медичного закладу є виявлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло.

Доводи апелянта про недоведеність керування транспортним засобом ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки відеозаписом, який є в цій частині безперервним, зафіксовано рух поліцейського автомобіля, зупинку поруч з транспортним засобом, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування і на якого в подальшому було складено адміністративні матеріали, в тому числі і за керування без документів. Тому така обставина та її доведеність не викликає сумнівів.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що водію роз`яснено підстави та процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі відмови водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б спростовували висновки суду, апелянтом не надано.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Атавіна О.С. залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай