Справа № 703/5897/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Сподинок Л.С., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт: НОМЕР_1 від 09.04.2003 року, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої керуючою АТ «Ошадбанк», РНОКПП - відомості відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 027288 від 25 жовтня 2024 року, гр. ОСОБА_1 , 25 жовтня 2024 року,близько 12 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , стосовно якої 19.10.2024 року, винесено терміновий заборонний припис АА№458854 про заборону в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою не виконала його.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, розглядається протягом доби.

Таким чином, приймаючи до уваги строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, про дату, час та місце розгляду протоколу або забезпечення явки цієї особи покладається на орган, який склав відповідний протокол, однак останній до суду разом з матеріалами справи не доставлена.

Зазначені обставини позбавили суддю об`єктивної можливості провести розгляд справи про адміністративне правопорушення у визначені чинним КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з дотриманням вимог ч.2 ст.277 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що матеріали справи не відповідають фактичним обставинам. Вона прийшла до школи за дитиною, де вже перебував ОСОБА_2 , який почав знімати її на телефон. Коли дитина вийшла з класу, то підбігла до батька, вона чекала коли дитина поспілкується з батьком та безпосередньо зверталась до дитини, до ОСОБА_2 вона не зверталась та не контактувала з ним.

Захисник адвокат Сподинок Л.С. в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_1 , окрім цього надала свої письмові пояснення в яких детально виклала свою правову позицію та пояснила, що гр. ОСОБА_1 заборонений припис не порушувала, а сам ОСОБА_2 провокував останню на конфлікт та розмову. Тому вважає, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо відсутності вини у порушенні ОСОБА_1 заборонного припису, що на його думку підтверджується матеріалами справи та доданих до них відеозаписів.

Суддя, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, зокрема, у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 027288 від 25 жовтня 2024 року, «гр. ОСОБА_1 , 25 жовтня 2024 року,близько 12 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , стосовно якої 19.10.2024 року, винесено терміновий заборонний припис АА№458854 про заборону в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою не виконала його».

До вищевказаного висновку працівник поліції дійшов за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 25.10.2024 року;

Під час розгляду вказаного звернення працівником поліції 25.10.2024 року було опитано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка відповідно до ст.63 Конституції України, відмовилась від надання пояснень.

Окрім цього, до матеріалів справи додано: рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_3 від 25.10.2024 року, зі змісту якого вбачається, що заявник ОСОБА_2 повідомив «що колишня дружина гр. ОСОБА_1 порушила заборонний припис» та копію термінового заборонного припису серії АА №458854 від 19.10.2024 року.

Тобто, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 027288 від 25 жовтня 2024 року, відносно гр. ОСОБА_1 інших доказів до матеріалів справи додано не було.

Також в під час розгляду справи, через канцелярію суду, потерпілим ОСОБА_2 , було надано компакт диск з відеозаписами, а також особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надано клопотання про долучення до справи USB флеш-носій з відео файлами від 25.10.2024 року, які суддею були досліджені та проаналізовані.

З цього слідує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не може ґрунтуватися виключно на поясненнях особи, яку працівником поліції визначено як потерпілу від адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, не провівши належної перевірки обставин, які викладені у письмових поясненнях ОСОБА_2 не впевнившись в їхдостовірності, не отримавши жодного доказу, який їх підтверджує, безпідставно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з неї стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2024 року.

Суддя Ю.В. Крива