ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/5827/23 Головуючий 1 інстанції: Онупко М.Ю.
Провадження №: 33/818/471/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за умови, що останній взяв захист своїх інтересів на себе, з участю потерпілого ОСОБА_2 та його представника Лісіна В.М., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 01 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП було закрите у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 605823 від 08.09.2023 року, складеного старшим інспектором ВРОМ ДТП та УСАФ ППДР Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Маргаряном Г.А., 08.08.2023 року о 14 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Георгія Тарасенка, 98 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_2 виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надав дорогу транспортному засобу Audi A6 д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по ній, в наслідок чого сталось зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив закрити провадження у адміністративній справі відносно нього за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Представник потерпілого Лісін В.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, та визнати винним ОСОБА_1 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтримав думку свого представника.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року у вищевказаній справі за клопотанням ОСОБА_1 було призначено транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи.

Відповідно до наданого висновку експерта № 25011 від 12.12.2023 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи вбачається, що при умові, якщо довжина слідів гальмування автомобіля Audi A6 складала 20 м, його швидкість руху до гальмування складала не менше 58,3…59,2 км/год. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п. 10.2 ПДР України. Дії водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР України і знаходилися, з технічного точки зору, у причинному зв`язку з ДТП. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Audi A6 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 ПДР України. При умові, що на місці ДТП залишилися сліди гальмування автомобіля Audi A6 довжиною близько 20 м, про що вказує водій автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_1 , водій автомобіля Audi A6 ОСОБА_2 повинен був також діяти і згідно з вимогами п. 12.4 ПДР України. З мотивів, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля Audi A6 ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП та чи малися в його діях невідповідності вимогам ПДР України, які б знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з ДТП, виходячи з пояснень водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_1 , не представляється можливим. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 10.2 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру (а.с. 113-119).

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу серії ААД №605823 від 08.09.2023 року адміністративне правопорушення вчинене 08.08.2023 року.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 38 адміністративне стягнення не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 01 2024 по справі №641/5827/23 та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що Комінтернівським районним судом не вирішувалось питання винуватості у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що суд першої інстанції у постанові про закриття провадження за нереабілітуючих обставин цитує висновок експерта від 12.12.2023 року №25011, не вказуючи ні про заперечення ОСОБА_1 , ні про його вимоги.

Крім того, вказує, що водій ОСОБА_2 порушив п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху. Таким чином, просить визнати ОСОБА_2 у правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 вважали рішення суду першої інстанції законним та справедливим, а апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог КУпАП одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулась 08.08.2023 року. Зазначене підтверджується матеріалами справи та не спростовується ОСОБА_1 .

У своїй апеляційні скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не погоджується з тим, що судом першої інстанції не встановлювалась винність водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Апелянт просить встановити його невинуватість та закрити правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, просить визнати винним іншого водія ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи апелянта приходить до висновку, що суд першої інстанції не повинен був вирішувати питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічне положення міститься в рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, за яким у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не має вирішуватися.

Також, відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги апелянта в апеляційній скарзі є необґрунтованими та суперечать нормам законодавства. Суд першої інстанції правильно встановив факт спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, та обґрунтовано дійшов висновку, що при розгляді адміністративного матеріалу питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 не вирішується.

Інших обставин, які б свідчили про невідповідність висновків суду першої інстанції законодавству, в апеляційній скарзі не наведено та судовим розглядом суду апеляційної інстанції не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило