Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/590/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Кнуров О. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

із секретарем Степановою Д.К.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чуприни С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чуприни С.П. на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 05.08.2024 о 01 год. 47 хв. по вул. Мічуріна буд. 206 у м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом - «JAGUAR ХЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, - на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 544407 від 05.08.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2024; відеозаписом, з нагрудної камери працівника поліції, який був безпосереднім очевидцем подій 05.08.2024, який містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, яким (відеозаписом) підтверджується: керування ОСОБА_1 транспортним засобом - «JAGUAR ХЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу чи у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Чуприна С.П. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не в повній мірі взято до уваги безпідставну зупинку ТЗ, яким керував ОСОБА_1 та незаконність послідуючих дій поліцейського. Так працівниками поліції не проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, не зважаючи на згоду водія пройти такий огляд у визначеному законом порядку, фальсифікація протоколу та інших документів, що знаходяться у справі про адміністративне правопорушення та порушення вимог ст.266 КУпАП. Крім того, після незаконної зупинки авто, яким керував ОСОБА_1 , поліцейським без наявних на те законних підстав, без належного та чіткого повідомлення про виявлені безпосередньо у водія ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та не зважаючи на згоду водія пройти такий огляд, не було забезпечено його проведення та безпідставно складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП і інші документи, які не складались в присутності ОСОБА_1 , але містяться у справі. Вказує на те, що згідно протоколу, до нього додаються: відеозапис на DVD-R диску, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення, тоді як із відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що поліцейським на місці зупинки ТЗ не складався жоден із перелічених документів відповідно й не вручались ОСОБА_1 . Оскільки другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення не був вручений ОСОБА_1 , відповідно є очевидним, що йому не було роз`яснено і права відповідно до ст.268 КУпАП. Більш того, 05.08.2024 о 02:20 год. ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «Долинська центральна лікарня Долинської міської ради» та здав біологічні зразки (кров) для проведення лабораторного дослідження на предмет наявності алкоголю у його крові. Відповідно до виписки із акту №2945 від 07.08.2024 із висновку наданого судовим експертом-токсикологом ОСОБА_2 , на основі результатів проведеного судово-медичного дослідження зразка крові ОСОБА_1 , в його крові не виявлені. З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , не будучи відстороненим від керування ТЗ, самостійно, через 40 хвилин після його зупинки працівником поліції, не пізніше ніж протягом двох годин звернувся до закладу охорони здоров`я та здав біологічні зразки крові, в результаті дослідження яких, судовим експертом надано висновок про відсутність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши висновок захисника ОСОБА_1 - адвоката Чуприну С.П., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 05.08.2024 близько 01 год. 47 хв. в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом - «JAGUAR ХЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 в комендантську годину та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування йому запропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у з в`язку з тим, що від нього було чути запах алкоголю, на що він повідомив, що не вживає алкоголь. Проте працівник поліції приніс йому муштук та прилад «Драгер» для продуття. Тоді він попрохав у них документи на прилад, а саме свідоцтво та сертифікат, але в працівників поліції було тільки свідоцтво. Оскільки всіх документів не було, він відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Тоді йому запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я та сісти в їх автомобіль, на що він сказав, що з ними не поїде, а прослідує на своєму автомобілі. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак, працівники поліції сказали, що вже нічого робити не потрібно. Потім він самостійно, розуміючи, що його можуть притягнути до адміністративної відповідальності, поїхав у лікарню та здав кров. Вважає, що працівники поліції безпідставно склали протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Проте, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 544407 від 05.08.2024, в якому зафіксовано, що 05.08.2024 о 01 год. 47 хв. в м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область по вул. Мічуріна буд. 206, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «JAGUAR ХЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій), з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та у лікаря нарколога відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2024 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу, в яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження таких оглядів; відеозаписом, з нагрудної камери працівника поліції, який був безпосереднім очевидцем подій 05.08.2024, який містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, яким (відеозаписом) підтверджується: керування ОСОБА_1 транспортним засобом - «JAGUAR ХЕ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Долинська по вул. Мічуріна біля буд. 206; виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; пропозиція працівника поліції, висловлена ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу чи у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, шляхом висунення необґрунтованих вимог щодо проведення певних дій до проведення огляду, а саме: висунув вимогу про повторне пред`явлення газоаналізатора Drager та документів на нього, після того як оглянув і ознайомився з ними; заперечував проти слідування на огляд у службовому автомобілі поліції.

Водночас, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього, складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Так, згідно диску, на якому міститься відеозапис, ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням ПДР України. На вимогу працівників поліції, він надав посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Після спілкування з ОСОБА_1 , працівником поліції було встановлено відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у останнього, такі як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (за допомогою алкостеру «Драгер»), на що той відмовився. Надалі працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що той також відмовився.

Таким чином, поліцейським були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, апелянтом не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Дані відеозаписів є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, на відеозаписі вбачається незгода ОСОБА_1 щодо безпідставної зупинки його транспортного засобу та з твердженням працівника поліції про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

В той же час, з відео нагрудних камер працівників поліції вбачається, що дійсно ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, однак на пропозицію працівника поліції пройти огляд, він своєю поведінкою намагався спотворити процедуру проходження огляду, затягував час багато чисельними проханнями надати йому повторно на огляд газоаналізатор «Драгер» та документи на нього, заперечував проти слідування на огляд в медичний заклад у службовому автомобілі поліції, не реагував на вимоги працівників поліції, що свідчить про те, що водій такою поведінкою намагався ухилитися від обов`язку, який встановлений вимогами п.2.5 ПДР України. Працівники поліції на місці події дійшли до правильного висновку, що така поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він в цілому відмовляється від пропозиції проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, при впевненості у відсутності алкоголю, водій зобов`язаний був підтвердити свою добросовісність відповідним тестом на місці зупинки транспортного засобу чи у лікарні. Однак своїми правами розпорядився самостійно, що є наслідком відповідальності за ухилення від огляду на стан сп`яніння, яке виразилось відмовою, зафіксованою відеозаписом.

Диск із відеозаписами містить саме фіксацію адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та джерелом доказів, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, відповідно до вимог КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.

Таким чином, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у період дії правового режиму воєнного стану, з метою перевірки документів, правоохоронці діяли у межах правового поля.

Сама по собі незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або не надання працівниками поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не звільняє водія від обов`язку, на вимогу правоохоронців, надати документи, перелік яких визначено законом та у разі необхідності пройти огляд на стан сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Чуприни С.П., що після оформлення протоколу, ОСОБА_1 05.08.2024 о 02:20 год. самостійно звернувся до лікарні, де здав аналіз на предмет наявності алкогольного сп`яніння та результат негативний, оскільки ці результати досліджень не мають правового значення, тому що ОСОБА_1 ставиться в провину саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи викладені в апеляційній скарзі в частині того, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, при ОСОБА_1 не складалися і він їх не підписував, оскільки як убачається з матеріалів адміністративної справи в графі протоколу про адміністративне правопорушення «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено, що від підпису ОСОБА_1 відмовився.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 55,56,59 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відсутність пропозиції надати пояснення у письмовій формі, позбавлення права користуватися юридичною допомогою, апеляційний суд вважає не обґрунтованими та такими, що не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку.

Крім того, у розділі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і це зафіксовано також на камеру працівників поліції.

Більш того, свої права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 у повній мірі реалізував в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги є безпідставними та надані з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Крім того, з урахуванням вищезазначених обставин справи, районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення, а саме у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим, як видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, та за даних обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, послужить його вихованню в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Будь-яких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

За таких обставин, районний суд правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обґрунтовано призначив йому вид та розмір стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі, як того просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2024 щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: