Справа № 944/6396/24
Провадження №3/944/4045/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.4 ст.212-6 КпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді інструктора взводу артилерійської розвідки в/ч НОМЕР_1 , здійснив незаконне копіювання інформації в електронній формі з обмеженим доступом на особистий не зареєстрований флеш-носій. В ході огляду вищезазначеного флеш-накопичувача (акт огляду б/н від 29.10.2024 р.), що відбувався 28 жовтня 2024 в службовому кабінеті №6 військової частини НОМЕР_1 (знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), виявлено електронний файл документу (Штатка 3618.doc) з інформацією, що має гриф обмеження доступу «Для службового користування». Вказаний проект документу містить відомості закритого характеру та стосується діяльності військової частини, що підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_1 . Згідно п. 38 «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службові інформацію», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №736 від 19 жовтня 2016 року, заборонено записувати службову інформацію на електронний носій інформації, не внесений до журналу обліку електронних носіїв інформації, на які планується записувати службову інформацію. Так, відповідно до акту огляду б/н від 29.10.2024 року, флеш-накопичувач не містить позначень щодо дозволу на обробку інформації, що містить відомості обмеженого доступу та незареєстрований у відповідному журналі. Також, згідно пояснень інструктора взводу артилерійської розвідки в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , він особисто скопіював вищезазначений файл на власну флеш-карту без дозволу керівника в ході виконання поточної документації внаслідок необережності.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.212-6 КУпАП, а саме здійснення незаконного доступу до інформації в інформаційних (автоматизованих) системах, незаконне виготовлення чи розповсюдження копій баз даних інформаційних (автоматизованих) систем, тобто копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

В судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №17/6/1/4/2-1433нт від 29.10.2024, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 від 29.10.2024, актом огляду комісії від 29.10.2024, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька