ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Ковальчука О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

За постановою судді, 14.10.2024 року о 09-46 год. в м. Кременчуці по вул. Молодіжній, буд. 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що працівниками поліції не проводився огляд на виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія. Працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначає про відсутність підстав для зупинки інспектором патрульної поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не надано жодного доказу існування підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Вказує, що інспектор поліції повинен був запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу за наявності у нього ознак такого сп`яніння, залучити свідків і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Зазначає про наявність у діях працівників поліції провокації, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок проходження огляду та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Зауважує про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу, а саме акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Вказує про те, що під час розгляду справи судом не було вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати право на отримання правової допомоги та не було роз`яснено процесуальні права.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Ковальчука О.М. на підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150245 від 14 жовтня 2024 року; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 14 жовтня 2024 року, де вказано наявні у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; довідкою інспектора ВАП про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 ; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Наведене підтверджується й рапортом інспектора ВАП БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області Чаплянка С.М. про зазначені вище обставини виявленого адміністративного правопорушення.

При цьому, на відеозапису долученого до матеріалів справи зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , виявлення ознак наркотичного сп`яніння, зафіксована пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, на яку ОСОБА_1 спочатку погодився, проте перебуваючи в службовому автомобілі патрульної поліції відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, підвищена жвавість мови.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта та адвоката на відсутність на відеозапису ознак наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та, відповідно, відсутність підстав для висунення пропозиції працівником поліції пройти огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд не бере до уваги з огляду на їх хибність.

Чинне законодавство КУпАП та Інструкція №1452/735 не передбачають обов`язку працівника поліції проводити перевірку виявлених ним ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу та спосіб фіксування такої перевірки. Тому такі твердження адвоката є безпідставними.

Водночас, голослівними є доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки у матеріалах, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, наявні записи з нагрудних камер працівників поліції, які містять відомості, що підтверджують наявність визначених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Так, відеозаписом зафіксовано, що підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, згідно п.3 ч.1 ст. 35 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», про що працівником поліції і оголошено ОСОБА_1 .

Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 14 жовтня 2024 року.

Твердження ОСОБА_1 та його адвоката про наявність в діях поліцейських провокації на вчинення правопорушення є надуманими, оскільки в ході перевірки матеріалів справи та відеозапису не було встановлено того, що поліцейські своїми активними діями спонукали водія ОСОБА_1 прийняти рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відтак суд апеляційної інстанції приходить висновку, що відсутні підстави вважати, що поліцейські спровокували водія до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Рішення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було прийнято свідомо водієм ОСОБА_1 без жодного тиску.

Останній, будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху, зокрема, п.2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, відмовляючись від проходження такого огляду, має нести юридичну відповідальність.

На відеозапису події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Далі, на спростування доводів апелянта, згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не проводиться.

Твердження апелянта про обов`язковість проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який повинен передувати проведенню у медичному закладі, є помилковими, та такими, що не узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що при відмові від огляду присутність свідків є обов`язковою незважаючи на фіксування відмови технічними засобами, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозицією ст.266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Під час висловлення поліцейським вимоги до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмови останнього від проходження такого огляду поліцейським застосовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, сам відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейського не було обов`язку залучати свідків, що ним і було дотримано у даному випадку та, відповідно, зазначене не є порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що відсутність даних на підтвердження відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Крім того, з рапорту інспектора ВАП БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області Чаплянка С.М. вбачається, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, від написання зобов`язання про відмову від керування транспортним засобом останній відмовився.

Покликання апелянта на те, що йому не було надано можливості скористатися послугами захисника, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що в ході судового розгляду справи було вчинено дії, які б перешкоджали останньому скористатися правовою допомогою захисника.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були беззаперечними підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко