ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.12.2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Баранівського В.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18.08.2024 року о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електросамокатом, без д/н, по вулиці Європейській, біля будинку №56, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_1 у судове засідання на 10 годину 4.12.2024 року не з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому судової повістки про виклик до суду, та виставленням інформації на сайті Приморського районного суду м. Одеси.

Крім того, представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Баранівський В.О. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовим клопотанням, у якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , із підстав зазначених ним письмово.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№113863 від 18.08.2024 року, згідно до якого встановлено те, що 18.08.2024 року о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електросамокатом, без д/н, по вулиці Європейській, біля будинку №56, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння,

-висновком тесту приладу "Drager"Alcotest, згідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння 0,23%,

-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України пояснив, що він, як інспектор патрульної поліції, звернув увагу на електросамокат потужністю до 1000 вт, яким керував саме ОСОБА_1 , так як дівчина, яка була із ним, стояла поряд, та не тримала руки на кермі указаного електросамокату. Після зупинки цього транспортного засобу у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, та ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, який він пройшовза допомогою тесту приладу "Drager"Alcotest, результати якого він не оспорював. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 стверджував, що він побачив на відстані приблизно 20 метрів, як ОСОБА_1 керував указаним електросамокатом, та проїхав 40 50 метрів за кермом, та підтвердив, що він, як інспектор патрульної поліції, склав відносно ОСОБА_1 вище указаний протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив достовірні відомості, та підписав ці документи. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він спочатку по цим же обставинам склав протокол за ст.129 КУпАП, та указаний протокол, у зв`язку із невірною кваліфікацією замість ст.130 КУпАП був анульований, та складений протокол за ст.130 КУпАП,

-відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи.

Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що 18.08.2024 року о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а саме електросамокатом, без д/н, по вулиці Європейській, біля будинку №56, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння, так як указані доводи спростовуються вище зазначеними доказами по адміністративній справі, та відеозаписом долученим до матеріалів адміністративної справи, згідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував про те, що саме він керував зазначеним транспортним засобом, після чого відразу погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest».

Суд вважає, що вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, та згідно до ст.251 КУпАП є доказом у адміністративній справі, та у суда відсутні підстави не довіряти працівнику поліції, який складав зазначений протокол про адміністративне правопорушення.

Також у суда не має підстав не довіряти працівникам поліції, які спілкувались із ОСОБА_1 , та відчули від нього запах алкоголю із порожнини рота, та заявили йому про це під відеозапис.

Суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Крім того, суд вважає, що відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Як вбачається, із роздруківки тестування на алкоголь водія ОСОБА_1 , огляд його було проведено 18.08.2024 року о 10 годині 09 хвилині при температурі навколишнього середовища + 30,0 градусів Цельсія.

З інструкції користувача приладу Drager Alcotect, розміщеної на офіційному веб-ресурсі виробника DragerSafetyAGandCo.KGaA за посиланням https://www.draeger.com, вбачається, що даний пристрій призначений до експлуатації при температурі навколишнього середовища від - 5.0 до + 50.0 градусів Цельсія.

При цьому, згідно із Таблицею 3 Інструкції при використанні пристрою в діапазоні температури навколишнього середовища вище +25.0 до +50.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.48 проміле в крові абсолютна похибка вимірювання пристрою становить - + 0,05 проміле.

Якщо навіть припустити абсолютну похибку "Drager"Alcotest, то результат дослідження був би більше існуючої норми 0.2 %.

При цьому, із відеозапису не встановлено, що указаний водій в момент проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгеру» виявляв недовіру результату спеціального приладу.

Стаття 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада1968 року) з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 1 травня 1971 року, містить норму, згідно з якою в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Проте суд вважає, що зазначена норма вказаної Конвенції за суттю є рекомендаційною та не встановлює мінімального рівня алкоголю у крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння. При цьому Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші ніж 0,25 ‰ у повітрі. Зокрема, в Україні встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 ‰. Тому суд не приймає до уваги доводи захисника про необхідність закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу указаного адміністративного правопорушення.

Результат тестування водія ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатору Drager, висновком тесту приладу якого він знаходився у стані алкогольного сп`яніння - 0,23%, та складений на його підставі акт огляду, суд вважає беззаперечними і достатніми доказами факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом, який дає підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення і притягнення особи до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки це не відповідає встановленим судом обставинам справи, та є метою для виправдання указаного водія, для його уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового засідання доказів.

Твердження захисника з приводу незаконності дій працівника поліції при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки ним не було доведено наявності порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейським, які б слугували підставою для закриття даної адміністративної справи, та визнання її матеріалів недопустимими доказами.

Суддя вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо доводів захисника про те, що електросамокат не є транспортним засобом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п.1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України:

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.03.18 року (справа № 278/3362/15-к) указано, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів. У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 указано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом, та у ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, тому повинен був дотримуватись вимог ПДР України.

Суд вважає, що клопотання представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Баранівського В.О. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, так як усі його доводи спростовані вище указаними доказами по зазначеній адміністративній справі.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 єдине можливе адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40-1, 245, 221, 283, п. 1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання представнику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Баранівському В.О. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.