Справа № 439/2345/24
Провадження № 3/439/1379/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року місто Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Войтюк Т.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2024 року, близько 14:30 год., ОСОБА_1 , за місцем проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , що проявлялось в обзиванні нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. На адресу суду подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Статтею 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом закону, підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП, ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст. 283 КУпАП, виносить постанову.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД за №229058 від 27 жовтня 2024 року; заявою ОСОБА_2 від 27.10.2024 року в якій просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 27 жовтня 2024 року.

За таких обставин, дослідивши докази у справі, доходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», зі правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави, одержувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів 22030106, призначення платежу стягнення судового збору на користь Держави.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення порушникові постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Суддя Т.Л. Войтюк