П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №145190 від 19.10.2024 вбачається, що 19.10.2024 о 13 год. 50 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м. Перечин, Ужгородський район) інспектором групи моніторингу обстановки на напрямку 236 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до державного кордону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон. Своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачено відповідальність згідно з ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явися, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, при цьому його захисник адвокат Гудима Є.П. надіслав письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.12.2024 з долученими до них копіями посадочних документів на поїзд, у яких просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Захисник зауважив, що з незрозумілих причин, ОСОБА_1 був «знятий» з потягу №059 КА ФІРМ НШ працівниками відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та затриманий на залізничній станції в м. Перечин. Не сперечаючись з співробітниками відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_1 , не вчинюючи жодного опору під час затримання, надав необхідні пояснення, особисті документи для ознайомлення, особистий телефон. Проте, ОСОБА_1 все одно був затриманий працівниками до незрозумілого для останнього службового приміщення для подальшого з`ясування всіх обставин. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, з огляду на те, що ОСОБА_1 не перебував в межах державного кордону, а тому жодним чином не міг здійснити правопорушення. Крім того, в протоколі не зазначено, які саме дії здійснював ОСОБА_1 з метою спроби незаконного перетину державного кордону України, а працівниками відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » були вчинені порушення при його затриманні.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Отже, для наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, необхідно встановити факт спроби перетину ним державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, до матеріалів справи не додано належних доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

У письмових поясненнях від 19.10.2024, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що метою його поїздки в м. Ужгород було відвідування дівчини та вручення їй подарунків, які він відправив за допомогою компанії «Нова Пошта». Ним було придбано квитки АТ «Укрзалізниця» в обидві сторони, а саме, на потяги з номерами 059 та 029Л відповідно. Назад він повинен був виїжджати з м. Ужгорода 20.10.2024 о 18.55 год. на потязі 029Л. Також ним було заброньовано житло, однак 19.10.2024 о 12.08 год. його було затримано.

На підтвердження вказаних пояснень стороною захисту надано копію посадочного документу C57B4756-1492565D-0001 AT «Укрзалізниця», який є підставою для проїзду ОСОБА_1 , поїзд 059 КА ФІРМ НШ, відправлення: Київ-Пасажирський, призначення: Ужгород, дата/час відправлення: 18.10.2024 20:29, дата/час прибуття: 19.10.2024 12:21, а також копію посадочного документу 281В4757-01 AT «Укрзалізниця», який є підставою для проїзду ОСОБА_1 , поїзд 029 ЛА ФІРМ НЕ, відправлення: Ужгород, призначення: Київ-Пасажирський, дата/час відправлення: 20.10.2024 18:55, дата/час прибуття: 21.10.2024 07:09.

Як вбачається з протоколу про адміністративне затримання від 19.10.2024, ОСОБА_1 затримано о 13 год. 50 хв. 19.10.2024 на відстані 5000 метрів до державного кордону. Особистий огляд ОСОБА_1 не проводився.

З огляду на досліджені докази неможливо встановити прямий умисел в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 щодо спроби незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

Крім того, суддя бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у розумні строки.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суддя, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, його поясненнями не спростовано, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 204-1 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик