Справа № 211/7349/24
Провадження № 3/211/3673/24
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О. розглянувши адміністративні справи, що надійшли з Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. ст. 126 ч. 5, ст. 130 ч. 3 КУпАП,-

встановив:

17.11.2024 року о 20-07 год. по вул. Ірини Вільде (Ковровська) в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, Дніпропетровська область, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, підвищена жвавість рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст.130 КУпАП.

Крім того, 17.11.2024 року о 20-07 год. по вул. Ірини Вільде (Ковровська) в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, Дніпропетровська область, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, посвідчення водія не отримував. Позбавлений права керування ТЗ постановою суду. Правопорушення вчинено повторно протягом року ( постанова 15.02.2024).

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом.

Крім того згідно зіст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та що матеріали будуть передані на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи не подавав, а відтак суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матералах справи.

Переглянувши відео, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зіст.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 176037 від 17.11.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2024 року, рапортом, а також відеозаписом, з якого вбачається, рух транспортного засобу, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та на пропозицію пройти огляд на визначення стану сп`яніння останній відмовився.

Ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено, що дії, передбачені ч. 1ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до роз`яснень, що містяться впостанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАПне має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Частиною 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїНаказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395(далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(зі змінами).

Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(зі змінами) (далі-Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Ч.6 розділу IX Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Крім того, частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 176040 від 17.11.2024, рапортом, карткою обліку адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, тощо.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Згідно статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тому з врахуванням викладеного, суд вважає призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції частини. 5 ст. 126 КУпАП, якою встановлено відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Керуючись ст.40-1КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язкуз чим, судовий збір слід стягнути з ОСОБА_1 на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27,213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- за ч.3 ст.130КУпАП увиді штрафув дохіддержави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу.

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2 400(двох тисяч чотирьохсот)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставіст. 36 КУпАП України призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСТАТОЧНО адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

На підставі ч.2ст.308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 102000 (сто дві тисячі) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. О. Сарат