ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови, ОСОБА_1 11.01.2024 року о 22 год. 15 хв., діючи в складі групи осіб спільно із громадянином ОСОБА_2 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Справа №33/822/126/24 Головуючий у І інстанції:Унгурян С.В.

Категорія:ч.2 ст.204-1 КУпАП Доповідач:Дембіцька О.О

Посилається на те, що 11.01.2024 року їхав на рейсовому автобусі Київ-Кельменці з Вінниці зі своїм товаришем ОСОБА_2 до села Бузовиця, Кельменецького району, Чернівецької області до свого товариша та був затриманий на стаціонарному посту Новодністровської ГЕС у контрольованому прикордонному районі на напрямку

0107/06 на відстані 25000 метрів від державного кордону. Він надав документи, які підтверджують особу, але їх із товаришем все таки затримали та доставили на прикордонну заставу в населений пункт ОСОБА_3 . Під тиском їх примусили підписати всі документи, але копії документів справи їм не надали. Після 3-х годинного затримання та оформлення матеріалів справи їх відвезли в ТЦК та СП в м. Сокиряни, де вони перебували до 7-ї години ранку.

Вважає, що судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а також постанову КМУ №1292 та №1147 про прикордонний режим ,оскільки їх було незаконно затримано на блокпосту на відстані 25 кілометрів від державного кордону, що суперечить всім законам та правам людини

На думку апелянта, суд неправильно застосував норми ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому незаконно наклав на нього адміністративне стягнення за спробу незаконного перетину державного кордону ,а також в порушення ст.252 КУпАП не оцінив представлені докази з кількох документів в сукупності, здійснив це неповно і необ`єктивно, через що прийшов до негрунтованного і нічим не підтвердженого висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення.

ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, клопотань про відкладення не надходило.За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_4 не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані належним чином.

Згідно ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України,групою осіб.

Із суб`єктивної сторони таке правопорушення може бути вчинене лише із прямим умислом.

Відповідно ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Ухвалюючи рішення, яке наразі переглядається, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у спробі незаконного перетину державного кордону України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Таке рішення суд обгрунтував із посиланням на протокол про адміністративне правопорушення від 11.01.2024 року, протокол про адміністративне затримання від 11.01.2024 року, письмові пояснення старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» ОСОБА_5 від 11.01.2024 року.

Пояснення ОСОБА_1 від 11.01.2024 року,який не визнав вину,суд оцінив як спосіб уникнення відповідальності за вчинене.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що 11 січня 2024 року о 22.15 год. він був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, на відставні 25000 метрів від лінії державного кордону на території Сокирянської ОТГ, Дністровського району, Чернівецької області, оскільки у складі осіб, спільно з ОСОБА_2 , вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України(а.с.1)

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 11.01.2024 року, ОСОБА_1 був затриманий за обставин,зазначених у протоколі (а.с.2).

Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів підтверджено, що у ОСОБА_1 речі не вилучалися. (а.с.3)

Зі змісту пояснень старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» ОСОБА_6 вбачається, що ним було зупинено та здійснено перевірку маршрутного транспортного засобу, в якому перебували громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час перевірки та з`ясування обставин в`їзду в прикордонну смугу дані громадяни не змогли підтвердити та пояснити чітку мету прямування в контрольований прикордонний район, а тому вважав,що ці особи прямували з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Про даний факт здійснив доповідь, після чого прибув прикордонний наряд «Адміністративно-оперативна група» для доставлення зазначених осіб до підрозділу з метою оформлення адміністративно процесуальних документів та формування справ про адміністративне правопорушення.( а.с.7)

Із письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.01.2024 року,які він надав одразу після затримання, вбачається, що він спільно з товаришем ОСОБА_7 прямував з Вінницької області у с. Бузовиця на маршрутному транспортному засобі. Під час перевірки на блокпосту документів та з`ясування обставин руху в сторону державного кордону він не зміг пояснити мету перебування в контрольованому прикордонному районі.Свою вину у правопорушенні не визнає. (а.с.4)

Отже,наведені вище докази,у тому числі і пояснення уповноваженої особи прикордонного наряду свідчать,що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 рухались у маршрутному транспортному засобі загального користування та були затримані на блокпосту під час перевірки документів у пасажирів автобуса.

Доказів,які би свідчили,що ОСОБА_1 , перебуваючи у маршрутному автобусі поряд з іншими пасажирами та знаходячись на відстані 25 км від державного кордону,мав умисел на незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску, у справі немає.

Із пояснень ст.прикордонного наряду ОСОБА_6 вбачається,що такий намір ОСОБА_1 є його особистою думкою,фактично припущенням,оскільки цей висновок на жодних доказах не грунтується.

У справі немає даних про те,що ОСОБА_1 мав при собі закордонний паспорт,кошти, тощо.

Одразу після затримання він заперечував свою вину та не визнавав,що мав намір незаконно перетнути державний кордон.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.8 Положення про прикордонний режим від 27.07.1998 року №1147 дозволений в`їзд у контрольований прикордонний район громадянина України,який має при собі документи, що посвідчують особу і такі дії не є порушенням закону та не свідчать про умисел у подальшому незаконно перетнути державний кордон.

Апеляційний суд зауважує,що пояснення іншої особи- ОСОБА_2 у групі із яким,згідно протоколу та постанови суду, ОСОБА_1 мав намір незаконно перетнути кордон,у справі відсутні взагалі.

Також належить врахувати,що суд у постанові встановив обставини щодо ОСОБА_2 ,зазначивши його прізвище як особи,що також вчинила правопорушення,хоча ОСОБА_2 у цій справі не притягувався до відповідальності і протокол щодо нього у цій справі суд не розглядав.

Окрім того, постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 лютого 2024 року провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Наведені вище обставини свідчать,що обвинувачення ОСОБА_1 у цій справі грунтується виключно на припущеннях та жодних доказів його вини у вчиненні правопорушення,передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП немає,а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити,скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 294КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька