ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2097/24 Головуючий в 1 інст. Вайнраух Л.А.
Провадження № 33/807/596/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка Д.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка Д.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 19 лютого 2024 року о 22-05 годині ОСОБА_1 у м. Запоріжжі, Шевченківський район, по вул. І. Сікорського, біля буд. 315 (блокпост З-14) керував транспортним засобом «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotester Drager 6820», результат 0,87 проміле, тест №1801. Від керування водій відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Ткаченко Д.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанову суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що відеозаписом події, який долучений до матеріалів адміністративної справи, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не зафіксований.

Звертає увагу суду, що в розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом у справі, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду (насамперед відеозаписом, яким зафіксоване правопорушення).

Вказує, що рапорт працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, також не є належним та допустимим доказом, через те, що він відображає виключно суб`єктивну думку працівника поліції, який є зацікавленою особою і в розумінні ст. 251 КУпАП також не може вважатися належним і допустимим доказом саме факту керування.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не надано належної оцінки тому факту, що працівник поліції без встановлення ознак алкогольного сп`яніння відразу пропонує ОСОБА_1 пройти тест за допомогою технічного приладу «Драгер», при цьому на ознаки сп`яніння не вказує, акт огляду на місці не складає.

Звертає увагу на те, що поведінка водія повністю відповідає обстановці, мова зрозуміла та розбірлива, координація рухів не порушена, колір обличчя нормальний, водій повидить себе спокійно та адекватно.

Вказує, що в акті огляду, який долучено до матеріалів справи, зазначені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, однак виявлення цих ознак відеозаписом не зафіксовано.

Зазначає, що оскільки в протоколі відсутні посилання на будь-які докази, а саме відсутнє посилання на відеозапис, не зазначена інформація про технічний засіб, яким його здійснено, відсутні ідентифікуючі ознаки приладу (його номер), вважає, що всі докази, які додані до протоколу є неналежними, оскільки оформлені з порушенням Порядку.

Крім того вказує, що у порушення норм законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №621353 від 19 лютого 2024 року, вочевидь виправлена дата складання протоколу, що робить цей документ недійсним та таким, що не може розглядатися судом.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Ткаченко Д.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що висновки суду є помилковими, оскільки саме працівники поліції повинні доказати факт керування транспортним засобом особою.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника - адвоката Ткаченка Д.С., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Ткаченка Д.С., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 621353 від 19 лютого 2024 р. підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результат огляду проведеного за допомогою технічного приладу газоаналізатору «Alcotester Drager 6820» становить 0,87 проміле. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив у акті свій підпис. (а.с.6);

- роздруківкою тестування № 1801 від 19 лютого 2024 року, з результатом проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 0,87 проміле (а.с.5);

- диском з відеозаписом події (а.с.10).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Так, згідно положень статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані, зокрема алкогольного сп`яніння.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 лютого 2024 року о 22-05 годині ОСОБА_1 у м. Запоріжжі, Шевченківський район, по вул. І. Сікорського, біля буд.315 (блокпост З-14) керував транспортним засобом «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotester Drager 6820», результат 0,87 проміле, тест №1801. Від керування водій відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність відео фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.

Так, відеозаписом події зафіксовано приїзд працівників поліції за викликом на лінію «102» на блокпост, де останнім черговий посту повідомляє про зупинку транспортного засобу та виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. Далі, зафіксована перевірка документів у водія, його візуальний (зовнішній) огляд на стан сп`яніння, в ході якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота. Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 надає згоду. Далі ОСОБА_1 працівником поліції було оголошено відомості про технічний прилад, зафіксовано розкриття упаковки з мундштуком, здійснення контрольного забору повітря. Зафіксована процедура проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу з результатом, який перевищує дозволену норму в чотири рази 0.87 проміле. Відеозаписом зафіксовано згода водія ОСОБА_2 з результатом проведеного огляду. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомляє, що вживав в цей день алкогольні напої з дівчиною. Оголошення ОСОБА_3 його процесуальних прав. Складання та підписання протоколу. Разом із цим, відеозаписом події зафіксовано надання пояснень ст. лейтенанта поліції - чергового інспектора Даниліна П. про те, що ним на блокпосту був зупинений транспортний засіб під керування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

При цьому, протягом усього запису спілкування ОСОБА_1 із працівниками патрульної поліції від нього не надходило жодних заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом. Аналогічних заперечень не надходило від ОСОБА_1 і після оголошення йому працівниками поліції змісту протоколу, яким його звинувачено саме у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння.

З огляду на сукупність вказаних обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідаючи на доводи апелянта щодо відсутності посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис події, суддя апеляційного суду виходить із наступного.

Так, статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

З матеріалів справи вбачається, що відеозапис події поліцейським здійснено нагрудною бодікамерою, про що зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, ОСОБА_1 з актом огляду ознайомлений під особистий підпис, жодних заперечень не надав.

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП, а зафіксовані відеозаписом обставини наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

Щодо доводів захисника про виправлення в протоколі дати його складання, суддя апеляційного суду зазначає, що таке виправлення являє собою суто технічну помилку та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про встановлення правопорушення в діях ОСОБА_1 та ухвалення по суті правильного рішення. Протокол і всі інші докази, долучені до нього вказують на те, що подія, зафіксовано в ньому сталася 19 лютого 2024 року і жодних відомостей на спростування цього матеріали справи не містять.

Твердження сторони захисту про не оголошення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 та не складання акту його огляду спростовуються відеозаписом події, в якому зафіксований факт оголошення працівником поліції виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з порожнина рота, внаслідок чого був складений акт огляду водія, з яким ОСОБА_1 ознайомився, про що поставив свій підпис. Заперечення щодо змісту складеного акту ОСОБА_1 не зазначені.

Суддя апеляційного суду погоджується з доводами захисника про те, що протокол та рапорт працівника поліції за відсутності інших доказів не можуть бути доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, разом з тим по даній справі наявні інші докази, які в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка Д.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/2097/24