Провадження № 3/750/3968/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2024 року, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановами Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 квітня 2024 року та від 02 липня 2024 року, за ч.2 ст.173-2 КУпАП повторно вчинив дії передбачені частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

23 серпня 2024 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння вчинив стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в образах потерпілої нецензурною лайкою, ударах по обличчю, душив, бив по ногах, давав стусани, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, в наслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судові повістки направлялися на адресу, яка зазначена в матеріалах справи, для того, щоб забезпечити останньому право на захист та не порушувати його інших прав, передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, міг сам поцікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №989184 від 23 серпня 2024 року, відеозаписі долученому до протоколу, заяві ОСОБА_3 , формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеною відносно кривдника ОСОБА_1 , копії термінового заборонного припису серії АА №437764 від 23 серпня 2024 року, копії постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, копії постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та копії постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, який набрав чинності 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та вважає, що адміністративне стягнення в межах санкції частини другої даної статті, у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб є необхідним і достатнім стягненням для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 401, 173-2, ч.2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк п`ять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід державного бюджету.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Н.Ю. Лямзіна