Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/392/24 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 154 КУпАП суддя Сокол Ф.Г.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

За постановою судді 06.06.2024 р., близько 07.30 год., ОСОБА_1 допустив неналежне утримання своєї собаки породи «Пікінес», яка, перебуваючи по вул. Героїв Врадіївщини в с. Врадїївка Первомайського району Миколаївської області вкусила за руку ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити.

На його думку, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 196247 від 06.06.2023 р. працівниками поліції вказано про вчинення адміністративного правопорушення особою на прізвище Ходжилій, таке ж прізвище особи, яка вчинила адміністративне правопорушення зазначено і суддею в оскаржуваному ним рішенні. На допущену працівниками поліції помилку він звертав увагу судді у наданій ним заяві до суду, просив з цього приводу повернути протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення на доопрацювання і не розпочинати слухати справу у його відсутність. Проте суддя цього не зробив.

Вказує на те, що ані протокол, ані постанова судді не містять інформації з приводу того які саме з правил утримання тварин він порушив, який розмір шкоди у потерпілої, її поведінка та ступінь вини, яка провокувала собаку, що була прив`язана на короткому повідку шляхом її удару, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

При накладенні стягнення, суддею не враховано особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інше, але суддя і не міг об`єктивно цього врахувати, оскільки він не мав можливості зібрати і надати необхідну інформацію, тому і просив про відкладення розгляду справи.

Наголошує на тому, що судом не прийнято рішення про (не) конфіскацію тварини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 р. у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 р. у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 р. у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 06.02.2020 р. у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки:

«…закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи».

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 19624 про вчинення 06.06.2024 р. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП складений інспектором СРПП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області 06 червня 2024 року.

Справа про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла 11 червня 2024 року.

13 червня 2024 року особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 були повідомлені про розгляд справи суддею Врадіївського районного суду Миколаївської області 20 червня 2024 року.

20 червня 2024 року до канцелярії Врадіївського районного суду Миколаївської області потерпіла ОСОБА_2 особисто надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області 20 червня 2024 року, за відсутності потерпілої ОСОБА_2 та особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , останнього притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про повернення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення на дооформлення з проханням не розглядати справу у його відсутність, яке надійшло до Врадіївського районного суду Миколаївської області 18 червня 2024 року.

Також міститься доповідна секретаря Врадіївського районного суду Миколаївської області про непередачу зазначеної заяви судді, в провадженні якого перебувала на розгляді справа відносно ОСОБА_1 .

За вимогами ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена ст. 129 Конституції України і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявності його заяви про не здійснення розгляду у його відсутність, є істотним порушенням оскільки перешкодило ОСОБА_1 скористатися його правами, передбаченими ст. 129 Конституції України і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 268 КУпАП, в тому числі правом на захист.

Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду 29 липня 2024 року на 11.30 год. його апеляційної скарги на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2024 року був завчасно повідомлений 15 липня 2024 року повісткою за адресою мешкання, зазначеною в його апеляційній скарзі і за номером мобільного телефону, вказаним апелянтом в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, заяв і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Таким чином, на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації ОСОБА_1 права на доступ до правосуддя.

Приймаючи до уваги те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, суд розцінює це як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутністю учасників процесу узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в невідведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 3 статті 154 КУпАП встановлено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

За положеннями ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» № 3447-IV від 21.02.2006 р., особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити, зокрема, безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Згідно зі ст. 22 вказаного закону, при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Правила утримання домашніх собак та котів в м. Миколаєві, які затверджені рішенням Миколаївської міської ради № 36/8 від 03.09.2009 р., відтворюють вказані положення щодо обов`язків осіб, які утримують домашніх тварин, зокрема у п. 4.2. вказано на те, що Забороняється перебувати з собаками в садах, скверах (крім спеціально відведених місць), на стадіонах, пляжах, спортивних і дитячих майданчиках, ринках, купати собак у водоймищах у місцях масового купання людей, інших громадських місцях, де тварини можуть заподіяти шкоду людям чи іншим тваринам.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 19624 від 06.06.2024 р. вбачається, що 06.06.2024 р. близько 07.30 год., по вул. Героїв Врадіївщини в с. Врадїївка Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_1 неналежним чином дотримувався порядку дотримання і вигулу собаки породи «Пікінес», внаслідок чого остання вкусила за руку ОСОБА_2 . В результаті цього потерпіла отримала тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Із заяви та пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що вона прийшла на ринок придбати продукти харчування. Вона хотіла залишити палки, за допомогою яких пересувається, біля однієї з машин. Коли вона нахилилась, щоб їх залишити, прив`язана до автомобіля собака укусила її за руку з невідомих причин, в результаті чого у неї виникло пошкодження. Вона звернулась до поліції.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що о шостій ранку він приїхав на вул. Героїв Врадіївщини в с. Врадїївка Первомайського району Миколаївської області торгувати, оскільки в цей час там відбувається ринок. Коли він розклався, він прив`язав свою собаку породи «Пікінес» до переднього бамперу автомобіля. Собака лягла під машину. О 07.30 год. до його автомобілю підійшла незнайома жінка. Собака кинулась до жінки і вкусила за руку. Він почав надавати жінці первинну медичну допомогу.

Перевіривши наведені докази на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказує на те, що при накладенні стягнення, суддею не враховано особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інше. Разом з цим, надаючи копії певних документів, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не висловлює будь яких вимог про їх врахування.

Так, дійсно відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачено накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , накладене суддею з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Щодо не вирішення суддею питання про конфіскацію тварини, то перегляд постанови судді врегульовано ст. 294 КУпАП, відповідно до ч. 8 якої, стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, не може бути посилено. Отже, апеляційний перегляд справи не передбачає посилення стягнення, в даному випадку застосування конфіскації тварини.

З приводу доводів апелянта щодо невірного зазначення прізвища в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 19624 від 06.06.2024 р. та в постанові судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2024 року, то вони не заслуговують на увагу, оскільки і в зазначеному протоколі і в оскаржуваній постанові прізвище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При розгляді справи суддею порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , а постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва