ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника-адвоката Моняка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Моняка Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, 16.09.2024 року о 13 год. 54 хв. автодорога М06 804 км. с. Барвінок, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортним засобом, вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Моняк Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. На переконання апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи що потягло за собою необґрунтоване рішення суду. Зазначає, що ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував, отже суд не вправі був позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у розгляді справи ОСОБА_1 не брав, про оскаржувану постанову дізнався після ознайомлення з матеріалами справи, що мало місце 22.10.2024 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Моняк Р.В. в інтересах ОСОБА_1 , який доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Розглянувши клопотання адвоката Моняк Р.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останніх до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №715164 від 16.09.2024, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.1 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 715164 від 16.09.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення; довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Д.Пастика відповідно до якої 30.06.2024 винесено постанову щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2512102 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.; довідкою виданою старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Д.Пастика від 19.09.2024 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував; відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу.

Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 715164 від 16.09.2024 гр. ОСОБА_1 16.09.2024 о 13 год. 54 хв. автодорога М06 804 км. с. Барвінок керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У матеріалах справи міститься інформація, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

30.06.2024 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, не маючи такого права. Відомостей про те, що зазначена постанова скасована, у матеріалах справи немає, тобто набрала законної сили. Не дивлячись на це, 16.09.2024 року ОСОБА_1 знову сів за кермо, не маючи такого права.

Таким чином, твердження захисника, що матеріали справи не містять доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 є беззаперечною, сумнівів з цього приводу не має. Гр. ОСОБА_1 сів за кермо, не маючи водійського посвідчення, повторно протягом року.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 N 14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи наявна довідка старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції, лейтенанта поліції Діани Пастики, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Тому покарання призначене судом першої інстанції в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП було без урахування даного факту.

У зв`язку з цим, постанову місцевого суду в частині накладеного стягнення слід змінити, виключивши з постанови вказівку про позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

При цьому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. призначене в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, його слід залишити без змін. З цим видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та санкцію даної статті.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Моняку Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката Моняка Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , змінити в частині накладеного стягнення, виключивши рішення про позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

В решті постанову місцевого суду залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага