Номер провадження: 33/813/2513/24
Номер справи місцевого суду: 521/327/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір 605 грн 60 коп.

Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 рорку, 07.12.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Василя Стуса, 2Е в м. Одесі, на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 16 травня 2024 року звертався до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив скасувати постанову суду першої інстанції від 13.03.2024 року, а провадження у справі відносно нього закрити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року залишено без змін.

В вересні 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року та просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції від 13 березня 2024 року, а провадження у справі відносно нього закрити, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Так, відповідно до п. п. 8, 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та обов`язковість судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. При цьому, згідно з ч. 10 цієї статті постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Також, у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року суд зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на наведене, можливості повторного апеляційного перегляду постанови судді суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення КУпАП не передбачено.

Таке обмеження права на повторне апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції повністю відповідає основним засадам судочинства, визначеним Конституцією України, та практиці Європейського суду з прав людини.

В той час, виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову судді, яка вже була предметом апеляційного перегляду за його апеляційною скаргою, з винесенням постанови судом апеляційної інстанції, яка є остаточною.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 уже скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року, ця постанова набрала законної сили, повторне оскарження судового рішення не допускається, за таких обставин, вказана апеляційна скарга розгляду не підлягає, а тому її належить повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова