Номер провадження: 33/813/2242/24
Номер справи місцевого суду: 502/594/24
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича,

на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року визнано винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Берзінь С.Л., просить скасувати постанову Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року та закрити провадження у справі № 502/594/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення вписав два різних склади правопорушення, які виключають один одного, та у протоколі після складу відмови від освідування дописано склад огляду на стан сп`яніння та дописано що транспортний засіб передано ОСОБА_3 , що здійснено наступного дня без присутності ОСОБА_1 . Захисник посилається на відсутність причини зупинки транспортного засобу та те, що поліцейським не зазначено ознак алкогольного сп`яніння. Зазначає, що рапорт поліцейського є неналежним і недопустимим доказом, і не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 та остання не відмовлялася від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки фактично пройшла такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, про що свідчить відеозапис та відповідне зазначення у протоколі. ОСОБА_1 не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого було надано направлення №1 від 08.03.2024 року та лабораторне дослідження № 71 від 28.03.2024 року. Стверджує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її права та обов`язки за ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Берзінь С.Л. підтримав доводи апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ОБ № 096973 від 08 березня 2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.03.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2024 року, рапорт старшого інспектора СРПП ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції Головченко О.А. від 08.03.2024 року, відеозапис з місця події від 08.03.2024 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 096973 від 08.03.2024 року, 08.03.2024 року о 02 годині 42 хвилини в м. Кілія, вул. Гагарінська, 110, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21065, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що складений працівниками поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, під час розгляду справи судом ОСОБА_1 та її захисник не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в її діях як події, так і складу адміністративного правопорушення. З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

Відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Наданий відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає і повністю відтворює обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

З дослідженого відеозапису з місця події від 08.03.2024 року, який міститься в матеріалах справи, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 096973 вбачається, що після зупинки транспортного засобу та встановлення особи водія, в ході спілкування у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, у зв`язку з чим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Під час проходження огляду ОСОБА_1 неодноразово намагалась продути в алкотестер Drager, але неправильно видувала повітря, не дочекавшись звукового сигналу, зарано відривала алкотестер від губ, тим самим перериваючи роботу приладу. Після численних спроб пройти огляд на місці зупинки, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, на що остання погодилась, але з умовою, що поїде на своєму автомобілі, на що працівники поліції зазначали, що проїхати вона повинна з ними на службовому автомобілі, після чого ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду відмовилася, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у зв`язку з відмовою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Надавати пояснення та отримати тимчасове посвідчення, водій відмовилась.

Відеозапис узгоджується з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та є достатнім для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписи, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає належними та допустимими доказами, які містять інформативний, позбавлений упередження характер, є послідовними і містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду у встановленому законом порядку, то апеляційний суд ставиться критично до таких доводів та відхиляє їх, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово намагалась продути в алкотестер Drager, але неправильно видувала повітря, не дочекавшись звукового сигналу, зарано відривала алкотестер від губ, тим самим перериваючи роботу приладу, на неодноразові запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд у медичному закладі, остання категорично відмовлялася.

Враховуючи докази долучені до матеріалів справи, зокрема відеозаписи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги що поліцейським не зазначено ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , такими що спростовуються матеріалами справи.

Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте остання від проходження огляду відмовилася, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 096973 від 08.03.2024 року вбачається, що він складений саме у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги, що протокол містить два склади адміністративного правопорушення є безпідставними.

Поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, дії працівників поліції, що складали протокол та фіксували правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися в порядку ст.267 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_1 порушень ПДР України та під час зупинки працівниками поліції порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якими передбачено чіткий перелік підстав зупинення працівниками поліції автомобілів, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки з відеозапису події вбачається, що транспортний засіб зупинено у зв`язку з пересуванням в період дії комендантської години.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: запроваджувати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; встановлювати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів; перевіряти, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно вимог п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Із матеріалів справи вбачається, що подія, відображена у протоколі серії ОБ № 096973 від 08.03.2024 року, відбувалася 08.03.2024 року, о 02 год. 42 хв. під час дії воєнного стану та у комендантську годину. Таким чином, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги, щодо не роз`яснення ОСОБА_1 , прав, передбачених ст. 268 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами, оскільки останній поліцейським було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте ОСОБА_1 відмовилася підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого, остання самостійно пішла до лікарні і здала кров на перевірку наявності алкоголю у крові, про що свідчить направлення № 1 від 08.03.2024 року та за лабораторним дослідженням №71 від 28.03.2024 року у крові Бухнєвої не виявлені ознаки алкоголю, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмови від проходження огляду, яке є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на те, що транспортний засіб передано ОСОБА_3 наступного дня без присутності ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вказана обставина не стосується підстав притягнення останньої до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості врахування як доказу рапорту поліцейського суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки за правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому висновок викладений у постанові Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року є законним та обґрунтованим, підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам статей 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова