Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2532/24
Провадження № 3/945/1566/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, безробітної, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840866 від 14 жовтня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2024 року справу розподілено та передано головуючому судді Павленко І.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 10 вересня 2024 року о 17 годині 20 хвилин в АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 , керуючи електросамокатом KS5 Pro Electric Scooter Instructions без номеру, не вибравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустила падіння самокату, який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. В результаті ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді 32 МТ, забійна рана обличчя. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 840866; однак провину у скоєні адміністративному правопорушенні не визнала, сказала, що впала з самокату через несправне кермо.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються учасники дорожнього руху за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 840866 від 14.10.2024 року, складеного за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 керувала електросамокатом KS5 Pro Electric Scooter Instructions, не вибравши безпечної швидкості руху, допустила падіння з самокату, який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а остання отримала тілесні ушкодження у вигляді 32 МТ, забійна рана обличчя; протокол містить відмітку про роз`яснення положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, остання ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, погодилась з тим, що зі змістом протоколу вона ознайомлена, копію протоколу отримала, внесенні про неї дані - правильні (а. с. 1);

- поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 14.10.2024 року, з якого слідує, що остання 10.09.20254 року близько 17:10 керувала власним електросамокатом по вул. А.Шептицького біля буд. 26 та допустила падіння з самокату, в ході чого отримала тілесні ушкодження у вигляді 32МТ та була доставлена каретою швидкої допомоги до лікарні; зауважила, що впала з електросамокату з власної необережності, претензій ні до кого не має (а. с. 2);

- копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.09.2024 року в с. Михайлівка по вул. Шептицького в районі буд. 26, вид пригоди: падіння з самокату (а. с. 5-9);

- копії схеми до протоколу огляду місця події від 10.09.2024 року, складеної слідчим СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області Пуриш В. (а. с. 10-11);

- копії виписки з журналу звернення громадян, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала діагноз: 34МТ, забійна рана обличчя, амбулаторно; обставини: впала з самокату (а. с. 12).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його майновий стан, визнання вини у вчиненому.

Так, суд враховує, що в результаті вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не було спричинено шкідливих наслідків, як і не завдано значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам і свободам інших осіб.

Судом також надано оцінку характеризуючим даним особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема тим обставинам, що ОСОБА_1 не працює, має неповнолітнього сина; обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до даного складу адміністративного правопорушення положень ст. 22 КУпАП закон не містить.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі "Бакланов проти Росії" (09.06.2005 року) та у справі "Фрізен проти Росії" (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. Крім того, приймаються до уваги правові позиції висловлені у справі "Ісмайлов проти Росії" (п. 38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких було вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу, а також відсутність обтяжуючих обставин вчиненого правопорушення, ступінь вини останньої у вчиненому правопорушенні, її відношення до вчиненого, в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого правопорушення.

На підставі викладеного, суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, ст. 124, ст. ст. 221, 252, 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя І.В. Павленко