Справа № 488/2422/23
Провадження № 3/488/11/24
ПОСТАНОВА

27.02.2024 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Довганюк Л.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення:

30.06.2023 року о 11:36 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Миколаєві, по пр. Богоявленському, в районі будинку № 234В, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока погано реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан визначення наркотичного сп`яніння в закономвстановленому порядку в медичному закладі, на що він відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП;

03.10.2023 року о 07:00 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Миколаєві, по пр. Богоявленському, в районі будинку № 232, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, блідність шкіри на обличчі, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку - відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Довганюк Л.Б. вважала за необхідне адміністративні провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що під час складання протоколів ОСОБА_1 направляють на огляд в медичний заклад безпідставно, після того, як встановлюють по базі даних, що він вже притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, автоматично пропонують пройти огляд в медичному закладі, знаючи, що він відмовиться. Під час складання протоколу від 30.06.2023 року ознаками наркотичного сп`яніння зазначені: зіниці ока погано реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, але матеріали справи не містять жодного доказу про наявність у водія таких ознак, що могло би бути приводом проходження огляду на стан сп`яніння. На відео ліхтариком в очі йому не світили, чим інспектори порушили порядок його огляду. Також в матеріалах справи відсутній Акт огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово запитує у поліцейських, які саме у нього ознаки наркотичного сп`яніння, на що відповіді не отримує.

Під час складання протоколу від 03.10.2023 року, при зупинці транспортного засобу поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 ніяких зауважень щодо видимих ознак наркотичного сп`яніння не висловлював, та водночас інший поліцейський проводив перевірку документів ОСОБА_1 по внутрішній базі, виявив, що раніше на останнього вже були складені адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, які на цей час перебували на розгляді в суді та повідомив своєму колезі, що потрібно їхати на огляд до медичного закладу. ОСОБА_1 неодноразово наголошують, що він повинен пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак на питання, які саме у нього ознаки, поліцейські не відповідають, відео не відображає тих ознак наркотичного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 не надано повної інформації щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вислухавши захисника,вивчивши письмові матеріали справи: протоколи про адміністративне правопорушення від 30.06.2023 року та 03.10.2023 року, направлення на огляд водія з метою визначення стану наркотичного сп`яніння, довідку Управління патрульної поліції в Миколаївській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія від 11.07.2020 року, відеозапис з місця події, та надавши оцінку представленим доказам, приходжу до таких висновків.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, регулюється також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (надалі Інструкція №1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі- Інструкція №1452/735); постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - надалі Порядок.

Відповідно до розділу 10 п.4 Інструкції № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, оглядові на стан сп?яніння підлягають не будь-які особи (як того захотілося працівнику поліції), а лише ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, що узгоджується також з правилами ч.1 ст.266 КупАП.

При чому, ознаки наркотичного сп`яніння з достатньою чіткістю визначені Інструкцією №1452/735, якими є наявність однієї чи декількох ознак стану наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. В даному випадку така ознака наркотичного спяніння, як червоні очі, не є ознакою, відповідно до Інструкції.

Як вбачається з представлених відеозаписів до названих протоколів, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 , у останнього не проводиться огляд на визначення стану сп`яніння, а одразу інспектором здійснюється його перевірка щодо складання відносно нього аналогічних протоколів, про що йому повідомляється щодо наявності відносно нього складеного раніше протоколу за ст.130 КУпАП, пропонується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Останній відмовляється. Складається протокол. Протягом оформлення матеріалів ОСОБА_1 неодноразово запитує інспекторів, які саме у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, однак відповіді від останніх не отримує. Відповідно до відеозапису за протоколом від 03.10.2023 року, наприкінці оформлення матеріалів інспектор зазначає, що у нього червоні очі, на що ОСОБА_1 надає пояснення, що він є втомленим після роботи.

Таким чином, з представлених суду доказів судом беззаперечно встановлено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 співробітниками поліції взагалі не був проведений, названа інспектором ознака наркотичного сп`яніння, ніби-то наявна у ОСОБА_1 - червоні очі, (відеозапис за протоколом від 03.10.2023 року), в протоколі не відображена і не є ознакою наркотичного сп`яніння, визначеною Інструкцією № 1452/735, направлення на огляд ОСОБА_1 здійснено виключно на підставі встановлених під час оформлення матеріалів даних, що відносно останнього вже мали місце складені протоколи за аналогічне порушення, що не заперечено самим ОСОБА_1 а в іншому випадку, взагалі ігнорують його питання про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння.

Поміж іншого, наявність у ОСОБА_1 під час зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу ознак наркотичного сп?яніння, що вказані у протоколах, повністю спростовується наданими на дослідження відеозаписами, на яких зафіксовано, що під час зупинки ОСОБА_1 чітко та по суті відповідає на поставлені питання, жодної сповільненості чи жвавості мови останній не виявляє, пальці рук не тремтять. Перевірка реакції очей ОСОБА_1 на світло не проводилася.

Отже в матеріалах справи відсутні докази, які варті довіри, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, мав явні ознаки наркотичного сп`яніння та підлягав направленню до медичного закладу для встановлення такого факту.

Враховуючи викладені обставини, підстав для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у поліцейських не було, оскільки у останнього були відсутні ознаки сп`яніння, визначені вказаною раніше Інструкцією, а за відсутності таких ознак, на думку судді, відмова водія пройти медичний огляд є правомірною; поміж іншого фактично огляд ОСОБА_1 , результати якого лише формально викладені у протоколі та направленні на огляд, проведено не було, а намагання працівників поліції схилити водія до відвідування медичного закладу в такому випадку межує зі свавіллям.

Всі вищевказані обставини в сукупності є суттєвим порушенням порядку, визначеного чинним законодавством щодо належного проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В той же час згідно ст.247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Складені за таких обставин протоколи про адміністративні правопорушення та викладені в них обставини вчинення адміністративних правопорушень, не ґрунтуються на вимогах Закону.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому, кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, поліцейськими не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, доводи захисника Єлаша С.М. щодо не проведення огляду останнього на місці та відсутності підстав для його направлення на медичний огляд, знайшли своє підтвердження протягом розгляду справи, а також письмовими доказами - протоколами та направленням на медичний огляд.

Згідно ст. 9, 247 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З аналізу представлених суду доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КУпАП, дані провадження підлягають закриттю.

На підставі статті 36 КУпАП та керуючись ст.9 , ст. 130 , п. 1 ст. 247КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи за №3/488/11/24 та №3/488/35/24 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 3/488/11/24.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна