Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/549/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Шинкаренко І. П.
Категорія - 126 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 30 червня 2024 року о 14 год. 45 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, в м. Олександрії, по вул. Перспективній, 44, керував автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому 09 січня 2024 року постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 31 березня 2024 року згідно з постановою серії ЕНА №1793203.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що про дату та час проведення судового засідання ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином. Про винесення постанови дізнався лише 07 жовтня 2024 року отримавши копію постанови суду, що підтверджено відповідною розпискою. Судом першої інстанції порушено право на захист та право надати у судовому засіданні докази своєї не винуватості та заявляти клопотання, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату і час призначених судових засідань 13.11.2024 та 02.12.2024 належним чином, проте в судові засідання не з`явився про поважні причини не явки не повідомляв, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню та апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 постанову від 29 серпня 2024 року отримав 07.10.2024 року.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

Відповідно до п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №598449 від 30.06.2024 року, ОСОБА_1 30 червня 2024 року о 14 год. 45 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, в м. Олександрії, по вул. Перспективній 44, керував автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому 09 січня 2024 року постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 31 березня 2024 року згідно з постановою серії ЕНА №1793203, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП не визнає.

Проте, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №598449 від 30.06.2024 року, яким підтверджується, що саме 30 червня 2024 року о 14 год. 45 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, в м. Олександрії, по вул. Перспективній 44, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с.1); довідкою про наявність повторності, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 31 березня 2024 року(а.с.3); постановою серії ЕНА № 1793203 від 31 березня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування строком на 1 рік(а.с.4); копією постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 січня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, його вина підтверджується відеозаписами з відеореєстратора та бодікамер поліцейських, що містяться на DVD-дисках, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, якими підтверджується, що саме 30 червня 2024 року о 14 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував в Кіровоградській області, Олександрійському районі, в м. Олександрії, по вул. Перспективній 44, автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, які вказали, що він протягом року повторно вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, а тому на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, жодних заперечень і щодо самого протоколу не заявляв. (а.с.7).

Вказані зібрані докази по справі є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи. Сумніви щодо належності, достовірності та допустимості вказаних доказів у апеляційного суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції порушено право на захист та право надати у судовому засіданні докази своєї не винуватості та заявляти клопотання, передбачені ст. 268 КУпАП, є необґрунтованими та безпідставними.

Так, суд першої інстанції згідно матеріалів справи належним чином багаторазово повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток. Проте останній в судове засідання не з`явився.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.

Враховуючи положення ст.38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення.

А тому розгляд справи без участі ОСОБА_1 та винесення рішення не може вважатися порушенням його прав, оскільки він був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Також, при цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» в якому зазначено: «що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…)».

Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю мав можливість реалізувати своє право на участь у судових засіданнях на надання пояснень та заперечень, надання доказів у підтвердження своєї невинуватості, проте в призначені апеляційним судом засідання не з`явився.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)