Справа № 473/6226/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" грудня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ст.173 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Тернопіль, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія НОМЕР_2 від 04.11.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «04.11.2024 року близько 13-40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул.Пошукайло біля буд.28 в громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою своїй сусідці ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 ».

В протоколі потерпілою вказана ОСОБА_2 .

Посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

Окрім протоколу ВАД №148887 від 04.11.2024 року судом було досліджено долучені до нього матеріали та встановлено, що вони не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , які та надала працівникам поліції, вбачається, що вона їм пояснила, що за адресою, де вона мешкає, по сусідству з`явилися нові господарі. За останній рік на постійній основі з новими сусідами виникали суперечки за розташування паркану. Вказала, що за їхніми адресами відбулася комісійна оцінка, яка дала висновок, що дійсно «наш» паркан порушує право власності нових господарів (сусідів). Вказала, оскільки вона проживає одна, то вона фізично не могла демонтувати даний паркан. Зазначила, що сьогодні зранку сусід вирішив самостійно демонтувати паркан. Під час демонтажу вона вийшла запитати що відбувається та сусід почав ображати її словами нецензурної лайки та погрожувати фізичною розправою, однак без реальних дій. Вказала, що викликала поліцію для фіксації даних образ.

З письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які ті надали поліції під час складання протоколу, вбачається, що вони поліції пояснили, що придбали будинок по АДРЕСА_3 та виявилось, що до їх будинку самочинно прибудований паркан на їх території. Згідно висновку комісії паркан зведений самочинно та підлягає знесенню. 04.11.2024 року ОСОБА_1 почав демонтаж паркану, але сусідка на ім`я ОСОБА_4 викликала наряд поліції. ОСОБА_1 зазначив, що дійсно висловлювався на бік сусідки словами нецензурної лайки і погрози в її бік теж були.

Інших матеріалів до справи не долучено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП.

Так стаття ст.173 КУпАП передбачає адміністративне стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто вчинення нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, - є місце його вчинення, до якого законодавець відніс громадські місця.

У даній справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювалася нецензурно в громадському місці, образливо чіплявсь до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян з мотивів саме неповаги до суспільства. Так суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства. Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Велика Палата Верховного Суду в своїй Постанові від 03.07.2019 року справа №288/1158/16-к) зазначила таке: «15. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства».

Як зазначено в протоколі серія ВАД №148887 від 04.11.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, до хуліганських дій ОСОБА_1 поліцією віднесено те, що останній ображав нецензурною лайкою сусідку ОСОБА_2 .

Проте з матеріалів провадження вбачається, що конфлікт стався між сусідами через самочинно побудований паркан, а не через мотиви очевидної неповаги до суспільства, громадського порядку чи спокою громадян.

Згідно із п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Згідно досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався словами нецензурної лайки в бік сусідки через цивільні правовідносини з приводу паркану між їх будинками, а не з мотивів очевидної неповаги до суспільства чи окремих невідомих його громадян. Тобто причинами його дій є неприязнені стосунки між сусідами. Таким чином в даному випадку відсутні дії, які згідно із ст.173 КУпАП становлять об`єктивну та суб`єктивну сторону даного правопорушення і матеріалами справи такі дії ОСОБА_1 не підтверджені.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вони не доводять наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому провадження слід закрити з підстав, що передбачені ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Разом із тим в діях ОСОБА_1 можуть міститися ознаки цивільного правопорушення, що не виключає вирішення конфліктної ситуації із сусідами в порядку, який визначено ЦПК України шляхом позовного провадження.

Керуючись ст.ст.173, 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - через відсутність в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар