Провадження № 33/801/669/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 06 квітня 2024 року о 19:35 год. по вул. О. Довженка, 85 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, здійснюючи рух заднім ходом, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та скоїв наїзд на перешкоду (дерево). При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він дійсно виїхав автомобілем із гаража, і вже потім вживав алкоголь. Факт того, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння належним чином не зафіксовано, викладені у протоколах обвинувачення гуртуються виключно на припущеннях.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому адвокатом Шибінським О. В. подано клопотання про розгляд справи у їх відсутність, а також зазначено про підтримання апеляційної скарги.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу від 06 квітня 2024 року серії ААД № 626463, 06 квітня 2024 року о 19 год. 35 хв. у м. Вінниця по вул. Довженка, 85 водій автомобіля «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на перешкоду. Внаслідок події авто отримало механічне пошкодження (а. с. 1, справа № 127/12210/24).

Як видно зі схеми ДТП від 06 квітня 2024 року, подія ДТП мала місце о 19 год. 43 хв. Перелік видимих пошкоджень ТЗ внаслідок ДТП: пошкодження ЛФП заднього бамперу автомобіля «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 3, справа № 127/12210/24).

Відповідно до протоколу від 06 квітня 2024 року серії ААД № 626464, 06 квітня 2024 року о 19 год. 35 хв. у м. Вінниця по вул. Довженка, 85 водій керував автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, рухаючись заднім ходом. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на портативний відеореєстратор (а. с. 3).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному 06.04.2024 року о 21 год. 07 хв., зазначено, що ОСОБА_2 був направлений на огляд до КП ВОНД «Соціотерапія» (а. с. 5).

До матеріалів справи також долучені відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано як о 19 год. 57 хв. працівники поліції під`їжджають до місця події. При цьому ОСОБА_1 та його знайомий знаходяться на прибудинковій території, автомобіль «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 , стоїть неподалік від гаража із зачиненими дверима, заглушеним мотором.

Поліцейські запитують хто керував автомобілем та пошкодив дерево, ОСОБА_1 відповідає, що ніхто не керував, автомобіль стояв тут припаркований.

Згодом на місце події прибув батько ОСОБА_1 , який є власником автомобіля та повідомляє, що пошкодження на автомобілі були вчинені особисто ним раніше.

Працівники поліції повідомляють про виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, однак той від проходження огляду відмовляється.

О 20 год. 38 хв. працівники поліції починають складати адміністративні матеріали.

О 21 год. 29 хв. ознайомлюють ОСОБА_1 зі складеними протоколами.

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із п. 1, 7 Розділу І Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора має відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Проте матеріали справи містять ряд суттєвих розбіжностей, які виявлені апеляційним судом під час розгляду справи.

Так, зі схеми ДТП вбачається, що вона була вчинена о 19 год. 43 хв., натомість у протоколах про адміністративні правопорушення за ч. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 19 год. 35 хв.

Разом з тим, у справі відсутні будь-які докази щодо дійсного часу керування особою транспортним засобом та вчинення ДТП, зокрема, відсутні пояснення особи, яка здійснила виклик працівників поліції на місце події, із зазначенням таких обставин.

До того ж у на відеозаписі видно, що автомобіль знаходиться на прибудинковій території поруч із гаражем, і ОСОБА_1 та інша присутня особа зазначали, що вживали алкоголь у гаражі після того як виїхали із нього автомобілем, про що також зазначено в апеляційній скарзі.

Зазначене у сукупності із відсутністю у матеріалах справи відомостей про дійсний час керування ОСОБА_1 автомобілем, а також тим, що на момент приїзду працівників поліції на місце події (о 19 год. 57 хв.), автомобіль «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходився у нерухомому стані із заглушеним мотором, а ОСОБА_1 разом із іншою особою знаходилися на прибудинковій території, позбавляє суд можливості встановити чи мав місце факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чи алкогольні напої вживались після керування транспортним засобом.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ДТП шляхом наїзду на дерево саме ОСОБА_1 , адже як зазначалося, ані пояснень свідків, ані належних доказів щодо обставин виклику працівників поліції на місце події матеріали справи не містять. До того ж власник автомобіля неодноразово повідомляв поліцейським, що пошкодження на бампері, про яке було зазначено у схемі місця ДТП, було допущено ним особисто і сталося раніше, вказівок на пошкодження будь-якого іншого майна, матеріали справи не містять, тоді як дана обставина є обов`язковою ознакою вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що самі по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Отже, факт того, що 06 квітня 2024 року о 19 год. 35 хв. в м. Вінниці по вул. О. Довженка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння та при цьому вчинив ДТП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі недоліки та сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженням збирати докази винуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 268, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук