ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2047/24 Номер провадження 33/814/873/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем Філоненко О.В.,

за участю: потерпілих: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Немченка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП,

стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді 01 травня 2024 року о 19:20 год в с. Нижні Млини Полтавського району на вул. Кучеренка ОСОБА_3 керуючи автомобілем AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), а саме здійснив наїзд на автомобіль Ford Flex д.н.з. НОМЕР_2 , що зупинився по вулиці для надання переваги в русі, після чого водій ОСОБА_3 залишив місце пригоди, чим порушив пункт 2.10а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку подавши до суду апеляційну скаргу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області та закрити провадження за статтею 122-4 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить належних та допустимих доказів його вини.

Вказує, що місце ДТП він залишив через необхідність забрати дітей, яким було завдано психологічних та фізичних страждань.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засідання потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Немченко В.М. заперечувати проти задоволення апеляційної скарги і просили постанову судді залишити без змін.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду у справі в судове засідання не з`явилися.

ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відкладення розгляду у справі.

Мотиви суду

Щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 та його захисника

Виходячи з положень статті 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що ОСОБА_3 та його захисник повідомлені завчасно про дату, час та місце розгляду справи, зважаючи на те, що ОСОБА_3 повторно звертається до суду апеляційної інстанції з клопотання про відкладення розгляду у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника за наявними у справі матеріалами.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_3 виклав свою позицію щодо оскарженої постанови в апеляційній скарзі та надав докази та письмові пояснення, які вважав за необхідне надати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення мають достатні дані для розгляду апеляційної скарги.

Щодо оскаржуваної постанови

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Стаття 256 КУпАП визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 122-4 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно пункту 2.10а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 122-4 КУпАП підтверджується доказами, які були дослідженні в повному обсязі, зокрема даними, що вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 678372 від 01 травні 2024 року в частині того, що ОСОБА_3 беззаперечно був обізнаний про те, що він став учасником ДТП і умисно залишив місце ДТП.

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу з огляду на дослідження під час апеляційного розгляду матеріали справи.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення сам ОСОБА_3 надаючи пояснення з приводу правопорушення вказав, що «на месте не остался потому что поехал за детьми» (а.с.1).

Так і в поясненні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечуючи факту ДТП за участю його автомобіля, вказавши, що залишив місце зіткнення оскільки їхав за дітьми (а.с. 2 зворот).

Крім того, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 , також, не заперечує порушення пункту 2.10а ПДР України та зазначає, що залишив місце ДТП, щоб їхати за дітьми.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до статті 279 КУпАП розгляд питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суддя вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягується дощ адміністративної відповідальності, відповідно наявність або відсутність вини в діях інших осіб судом апеляційної інстанції, під час розгляду даної справи не вирішується, тому питання наявності чи відсутності вини в діях ОСОБА_1 , в даній справі, судом апеляційної інстанції не вирішується.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 матеріали справи не містять і під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В той же час апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_3 є суворим.

Згідно із статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Позбавивши ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

В свою чергу, апеляційний суд при визначення розміру адміністративного стягнення враховує позитивні характеристики надані ОСОБА_3 , його роботу, яка пов`язана з постійним використанням автомобіля та враховуючи обставини вчинення правопорушення, вважає за необхідне пом`якшити, накладене стягнення за вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, та призначити його в межах санкції, вказаної статті, у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що з врахуванням всіх обставин справи, особи правопорушника, буде відповідати вимогам статті 7 КУпАП.

Висновки суду

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про визнання винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 122-4 КУпАП є правильними та обґрунтованими.

Проте стягнення накладене без урахування тяжкості вчиненого правопорушення та особи ОСОБА_3 .

У зв`язку з наведеними обставинами, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а визначене в постанові судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 1 рік, необхідно змінити на менш суворе, а саме на штраф у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень.

Пунктом 4 частини 8 статті 294 КУпАП, передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин, постанова судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року стосовно ОСОБА_3 підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити, застосувавши до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 гривень на користь держави.

В іншій частині постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль