Єдиний унікальний номер: 378/604/24
Провадження № 3/378/267/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю захисника Зінченка П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жителя АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.08.2024 о 02 годині 41 хвилині в смт. Ставище по вул. Набережній керував автомобілем OPEL LOMBO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в клопотанні про закриття провадження у даній справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а. с. 33 37) з посиланням на те, що ОСОБА_3 03.08.2024, близько 17 год. приїхав до своєї дівчини, з якою вони під час вечері випили по пляшечці пива «Корона» об`ємом 0,33 л. 04.08.2024, близько 02 год. 35 хв., він повертався до свого місця проживання, керуючи автомобілем «Опель Комбо», н.з. НОМЕР_2 . Доїхавши до свого будинку, помітив, як до нього наближається автомобіль патрульної поліції, тому він здійснив зупинку, до нього підійшов поліцейський ОСОБА_4 , запитав, чому він порушує «Комендантську годину». Він розгубився, бо не звернув увагу на час. В подальшому поліцейський попросив його вийти з автомобіля та пред`явити вміст багажника автомобіля. В процесі перевірки поліцейський в грубій формі повідомив, що всю ситуацію будуть вивчати «карний розшук та СБУ», що було сприйнято водієм як тиск з боку поліції. Поліцейським ОСОБА_5 без будь-якого роз`яснення ситуації було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Водія попросили виставити руки перед собою, на що він спокійно, і як підтверджується па відеозаписі, без будь-якого тремтіння протягнув руки перед собою. В цей час поліцейський починає озвучувати ознаки сп`яніння такі як «нечітка мова, тремтіння рук», які явно були відсутні, та озвучив запитання, чи буде той проходити огляд. Водій, розгубившись і не розуміючи достеменно суті питання, відповів, що не буде проходити. Працівниками поліції не було належним чином запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння за вибором водія та не роз`яснено правових наслідків відмови від проходження огляду на сп`яніння. А отже, таке порушення водієм могло було бути прийняте неусвідомлено під дією примусу. Як доказ примусу до вчинення тих чи інших дій водієм відносно нього чинився тиск через погрозу евакуації належного йому транспортного засобу. Поліцейським були відібрані письмові пояснення у водія свідомо таким чином, що вони не стосуються суті справи та підстав складання протоколу. Відмова від проходження освідування не була реальним волевиявленням водія та вчинена під примусом поліцейських. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було вчинено підробку протоколу. Внесені відомості про додатки до протоколу були складені після складання протоколу. В графі «до протоколу додається» ручкою іншого відтінку внесено запис «направлення, відео з телефону РОСОш55», який відсутній в копії протоколу, що був наданий водієві. У відомостях про додатки до протоколу містяться відомості про заяву на CMC повідомлення, тоді як вказана заява відбиралась після складання протоколу. Поліцейськими не складалось належним чином в присутності ОСОБА_6 направлення на освідування на стан алкогольного сп`яніння, та не вручалось останньому. Доданий відеозапис отриманий у незаконний спосіб, оскільки поліцейськими порушено правило безперервності відеофіксації (а. с. 33 37).

Додатково захисник ОСОБА_2 в суді пояснив, що з приводу порушень при складанні протоколу (неправомірних дописів у нього) ним 08.10.2024 було подано скаргу командиру Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, відповіді на дану скаргу він так і не отримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх ознак складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції № 1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2024 року серії ААД № 562526 (а. с. 1), який був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 (а. с. 1),

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.08.2024, в яких останній пояснив, що він не знав, що в смт. Ставище існує комендантська година, так як ніхто про це не повідомив у засобах масової інформації, він бачив, як в нічний час їздять інші автомобілі, і блок-пости зняті (а. с. 2),

- даними відеозапису з бодікамери (на двох оптичних дисках а. с. 7), на якихзафіксовано звуковий сигнал про зупинку (02:40, 02:41), після чого поліцейський о 02:41:40 підійшов до водія, який сидів за кермом автомобіля, назвався, повідомив про здійснення відеофіксації та запитав причину порушення «комендантської години», на що водій відповів, що знає, їде додому, назвав свої дані. О 02:42:20 назвався інший поліцейський. На запитання поліцейських до ОСОБА_1 о 02:50:45, чи той щось вживав, останній відповів «Трішки було», «пиво». О 02:51:05 поліцейський оголосив водію ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 о 02:51:10 повідомив «Трішки випив пива, але не перевищив дозу». На неодноразові пропозиції поліцейських (з 02.50:55 по 02.53:05) пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, зазначивши о 02:51:38 «Я не буду проходити», о 02:52:40 та 02:52:53 «Я відмовляюсь». Поліцейський о 02:53:05 роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП (02:53:05), о 02:59:27 поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права; о 03:02:40 ОСОБА_1 зазначив «я ж не сильно п`яний, я пив тільки пиво, а воно все-одно покаже». О 04:03:25 ОСОБА_1 було вручено тимчасовий дозвіл на право керування та о 04:04:36 вручено другий примірник протоколу.

До протоколу був доданий відеозапис з телефону РОСОш55, при цьому матеріали справи не містять відомостей про походження цього пристрою (не зазначений серійний номер телефону, його належність, тощо).

Під час розгляду був досліджений вказаний відеозапис, на ньому зафіксовано факт руху автомобіля OPEL, державний номерний знак НОМЕР_1 , та зупинки його працівниками поліції за допомогою звукового сигналу службового автомобіля.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п.5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того вказана Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними пристроями.

Захисник ОСОБА_1 вказує на недопустимість в якості належного доказу вищевказаного протоколу, оскільки в ньому вграфі «до протоколу додається» ручкою іншого відтінку після підписання його ОСОБА_1 внесено додатковий запис «направлення, відео з телефону РОСОш55», який відсутній в другому примірнику протоколу, що був наданий останньому. При дослідженні першого та другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2024 року серії ААД № 562526 вказане порушення знайшло підтвердження (а. с. 1, 41).

З огляду на викладене суд не визнає в якості належного та допустимого доказу відеозапис з зазначеного телефону.

Разом з тим, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Якщо в ході виявлення правопорушення застосовувався технічний засіб, він має бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як то передбачено ст.256 КУпАП.

Захисник зазначає, що доданий відеозапис отриманий у незаконний спосіб, оскільки поліцейськими порушено правило безперервності відеофіксації.

З огляду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено два технічних засоби Бодікамера Motorolla VB 400 № 476291 та Бодікамера Motorolla VB 400 № 476015, та відеозаписи з них є безперервними з (02:41:40 по 04:10:11), суд відеозаписи з даних технічних записів (на оптичних дисках а. с. 7) визнає в якості допустимого та належного доказу.

Як свідчить відеозапис в сукупністю із письмовими поясненнями останнього, протягом усього часу відеофіксації обставин спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, складання протоколу про адміністративне правопорушення, останній не заперечував факт керування транспортним засобом. Такий факт не оспорюється захисником в поданому до суду клопотанні про закриття провадження у справі.

Обгрунтовуючи недопустимість вищевказаних доказів по справі, захисник ОСОБА_1 Зінченко П. Л. посилається також на те, що працівниками поліції по відношенню до ОСОБА_1 після його зупинки здійснено психологічний тиск, тому докази, які містяться в матеріалах справи є недопустимими, крім того, після складання протоколу та вручення другого його примірника ОСОБА_1 , поліцейським в протоколі було внесено додаткові відомості щодо доказів, які додаються до протоколу.

Щодо вказаних доводів слід зазначити наступне.

Не можуть бути враховані доводи захисника про відмову від огляду через нібито психологічний тиск працівників поліції. Зупинка поліцейськими транспортного засобу та його огляд, дійсно, не є приємною ситуацією, однак, це не є тиском, враховуючи ту обставину, що поліцейські діяли в межах своїх повноважень і виконувати превентивні заходи, передбачених ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію". Поліцейський після отримання від ОСОБА_1 відповіді про причини порушення правил «комендантської години» о 02:48:45 дійсно зазначив, що «карний розшук та СБУ буде дивитись на це». Проте, впродовж всього тривалого часу (з 02:41:40 по 04:10:11)спілкування поліцейських з водієм проходило в спокійному тоні.

Суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 (стан розгубленості через психологічний тиск з боку працівників поліції, погрозу евакуації належного йому транспортного засобу) від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність і ОСОБА_1 категорично неодноразово відмовився від проходження такого огляду і така відмова була ним здійснена до роз`яснення працівниками поліції щодо передачі іншому водію автомобіля, або ж його евакуації.

Захисник, обгрунтовуючи клопотання про закриття провадження по справі, також зазначає, що жодних ознак сп`яніння, на які вказували працівники поліції, висловивши підозру про начебто перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, останній фактично не мав.

Такі посилання захисника суд вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п. п. 3, 4 Розділу І Інструкції, а тому невиконання водієм транспортного засобу вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, яка входить до кола його повноважень, не може бути визнано правомірним, навіть якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною.

Щодо посилання захисника на ту обставину, що поліцейськими не складалось належним чином в присутності ОСОБА_6 направлення на освідування на стан алкогольного сп`яніння та не вручалось останньому, слід зазначити, що виходячи із змісту статті 266 КУпАП, Інструкції та пункту 2.5 ПДР виписування письмового направлення на проходження огляду в медичному заклади відбувається тоді, коли особа погоджується на проходження даного огляду. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, тому необхідності виписувати таке направлення не було, оскільки відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, і про наслідок такої відмови ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено (02:53:05).

Недоліки у протоколі, на яких акцентує увагу захисник, а саме, наявні у ньому дописи щодо доказів (телефон, направлення), дійсно мають місце, проте вину ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, дають можливість розуміння викладених у ньому відомостей, за своїм змістом не є істотними.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.08.2024 року серії ААД № 562526 щодо ОСОБА_1 відомості відповідають обставинам, зафіксованим працівниками поліції на нагрудні камери.

Обставини вчиненого узгоджуються із диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, містять відображення таких обов`язкових елементів, як: керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою. Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Останній не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначив.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 судом враховується характер правопорушення.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Н. М. Марущак