справа № 361/7439/24
провадження № 3/361/3696/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності 31.01.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 01.05.2024 за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, 03.06.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 04.06.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 о 00 годині 05 хвилин, в с. Плоске по вулиці Жовтневій, 4, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відео бодікамери. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 26.06.2024 о 00 годині 05 хвилин, в с. Плоске по вулиці Жовтневій, 4, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Броварським міськрайонним судом Київської області 03.06.2024, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, 25.07.2024 о 14 годині 00 хвилин, в с. Плоске по вулиці Жовтневій, 24, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Броварським міськрайонним судом Київської області 09.01.2024, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП слід об`єднати в одне провадження та розглядати одночасно.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі викликався, однак жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставлення повідомлення у додаток «Viber», заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, провадженням у справі не цікавиться, а безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.

Суд, оглянувши відеозапис на диску, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху (ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, постановами Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 01.05.2024 за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, в тому числі за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами та при цьому протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частина друга статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі повторного вчинення правопорушення протягом року, а частина третя ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у випадку, коли особу двічі протягом року було піддано адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними і дослідженими належними і допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №275497 та ААД №275498 від 26.06.2024 та протоколом про адміністративне правопорушення від 25.07.2024 серії ААД №275309, які відповідають вимогам статті 256 КУпАП, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, є належними та допустимими доказами у справі, при цьому зі змістом протоколів ОСОБА_2 ознайомлений, про що містяться його підписи. Виклад обставин в протоколах про адміністративне правопорушення цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 за № 1395; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.06.2024, в яких він не заперечує, що він позбавлений права керування транспортними засобами; копіями постанов Броварського міськрайонного суду Київської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності : 31.01.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 01.05.2024 за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, 03.06.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 04.06.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з боді камери, в якому зафіксовано як ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою.

ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції.

Обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність наданих доказів по справі не вбачається.

Дії ОСОБА_1 за вказаними фактами кваліфікую :

- за ч. 5 ст. 126, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року;

- за ч. 3 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому суд враховує висловлену у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» позицію Європейського суду з прав людини про те, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних адміністративних правопорушень, враховуючи особу правопорушника та його відношення до скоєного - останній свою вину не визнає, в судові засідання не з`являється, критично свої дії не оцінює, більше того - зухвало нехтує вимогами закону, грубо порушує ПДР та продовжує систематично вчиняти протиправні дії, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не розкаюється, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 Кодексу України про адміністративні правопорушення, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно ст.40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130, ст.ст. 122-4, 124, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП за номерами: справа № 361/7439/24 провадження № 3/361/3696/24, справа № 361/7441/24 провадження № 3/361/3697/24 та справа № 361/7873/24 провадження № 3/361/3932/24 в одне провадження, якому присвоїти номер справи № 361/7439/24 провадження 3/361/3696/24.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 3 ст. 130 КУпАП штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн (п'ятдесят одна тисяча грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити остаточне стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн (п'ятдесят одна тисяча грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко