Справа № 211/6215/24
Провадження № 3/211/3092/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 листопада 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.09.2024 року серії ААД № 640176, 12.09.2024 року о 00.20 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг, 5-мрк. Зарічний, поблизу будинку № 57, проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху та при виникненні небезпеки, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості на заокругленні дороги втративши контроль над автомобілем, здійснив виїзд за межі проїзної частини ліворуч з подальшим наїздом на нерухому перешкоду у вигляді залізобетонного стовпу який належить Департаменту розвитку інфраструктури міста Кривий Ріг Криворізької міської ради. Внаслідок ДТП транспортний засіб та стовп отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.09.2024 року серії ААД № 640177, 12.09.2024 року о 00.20 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг, 5-мрк. Зарічний, поблизу будинку № 57, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Постановою суду від 01.11.2024 року справи про адміністративні правопорушення № 211/6215/24, № 211/6216/24 про притягнення ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Сагайдак Д.С. до суду надав клопотання про закриття провадження у справі. Мотивуючи тим, що цивільно-правова відповідальність у водія не виникла, так як потерпілі були відсутні. Транспортний засіб ОСОБА_1 не міг далі продовжувати рух, у зв`язку з чим, був необхідний авто евакуатор. Зважаючи на пізній час доби та комендантську годину,викликати на місце евакуатор не було можливим. Вранці водієм було встановлено, що автомобіль було евакуйовано з того місця, де він знаходився раніше. З метою повернення автомобіля ОСОБА_1 звернувся до поліції.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Диспозиція ст. 124 КУпАП України передбачає вчинення особою певних дій (порушення Правил дорожнього руху), певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого:

П. 2.3 б, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

П. 12.1, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.09.2024 року серії ААД № 640176, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 12.09.2024 року;

- схемою місця ДТП до протоколу;

- письмовими поясненням ОСОБА_1 ;

- фотознімками.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки, зібрані у справі докази є послідовними та узгоджені між собою, а надані правопорушником пояснення не спростовують фактичних обставин справи, викладених у протоколі. Інших клопотань та доказів суду не надано.

З наведених вище обставин вбачається, що саме дії ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до пошкодження транспортного засобу та дорожньої споруди, чи іншого майна.

Суд наголошує, що розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення за аналогією кримінального судочинства, у зв`язку із чим, розглядає справу в межах протоколу та вбачає порушення ОСОБА_1 п. 2.3б, 12.1, 12.3 Правил Дорожнього Руху України.

Суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особуОСОБА_1 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 36, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 3400 (три тисячі чотириста ) гривень 00 копійок;

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 36 КпАП України визначити кінцеве стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення - за ст. 122-4 КУпАП та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 3400 (три тисячі чотириста ) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 коп.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 , не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядкуст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду.

Суддя: Н. О. Сарат