КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5156/2024
Головуючий в суді І інстанції Шаповалова К.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Трунова Юрія Анатолійовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_2 винним у порушенні п. 10.9, 2.10 (а) ПДР і і вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у порушенні п. 10.9, 2.10 (а) Правил дорожнього руху і вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, провадження в справі закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 05 травня 2024 року о 15:10 в с. Витачів Київської області по вул. Наддніпрянській 1, керуючи транспортним засобом Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 , тобто порушив п. 10.9 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, 05 травня 2024 року о 15:10 в с. Витачів Київської області по вул. Наддніпрянській 1, керуючи транспортним засобом Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, порушивши вимоги п. 2.10 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року, захисник Трунов Ю.А. подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку 17 жовтня 2024 року, в якій просив поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що в судовому засіданні і свідок, і потерпіла пояснили, що не бачили особу, яка керувала транспортним засобом, інші докази винуватості ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Судом порушено презумпцію невинуватості особи та перекладено обов`язок доведення невинуватості на ОСОБА_2 , зазначивши, що ОСОБА_2 не надав доказів того, що не був на місці ДТП, в той час як його присутність має доводитись працівниками поліції. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 керував автомобілем, за участі якого сталася ДТП. Згідно наявних в матеріалах справи документів власником автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , в зв`язку з чим не зрозуміло, на підставі яких доказів особа, яка складала протокол, дійшла висновку про причетність ОСОБА_2 до вчинення адміністративного правопорушення. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що саме дії водія ОСОБА_2 призвели до ДТП, відсутність таких доказів підтверджує недоведення факту порушення п. 2.10 і 10.9 ПДР, а отже свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що в поясненнях про обставини ДТП свідок ОСОБА_4 зазначив, що він нібито бачив, як 05 травня 2024 року в с. Витачів водій автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 нібито при русі заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 та в подальшому, не дочекавшись працівників поліції, залишив місце ДТП. Але свідок в поясненні не зазначив, де саме це відбувалося та за якою адресою це нібито відбувалося, при цьому не вказав, хто саме був за кермом вказаного автомобіля.

Опитана водій автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вказала в поясненні, що вона не бачила, хто здійснив ДТП, про причетність автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 до ДТП знає зі слів свідка ОСОБА_4 , який їй нібито повідомив, що нібито цей автомобіль здійснив ДТП.

Разом із тим, автомобіль Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 станом на подачу апеляційної скарги працівниками поліції не оглянуто, а також не опитано ОСОБА_2 з приводу нібито ДТП, яка нібито відбулася 05 травня 2024 року.

Вважав, що механічні пошкодження на автомобілі Toyota д.н.з. НОМЕР_2 не вказують на порушення ПДР, на підставі матеріалів та схеми місця ДТП можна зробити висновок, що такі пошкодження не свідчать про ДТП за участю автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , які і не встановлено, що за кермом даного автомобіля був ОСОБА_2 .

Зазначав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Вважав, що закриваючи провадження в справі, суд не мав права встановлювати винуватість ОСОБА_2 згідно висновків Верховного Суду, наведених в постанові від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а, про те, що визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість того, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Норма п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дає підстави для висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), в тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку. Крім того, в ст. 284 КУпАП визначено, що суд може ухвалити або постанову про накладення адміністративного стягнення або про закриття справи.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, пояснював, що 22 серпня 2024 року ним було направлено апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка отримана судом 09 вересня 2024 року, однак 13 вересня 2024 року Київським апеляційним судом направлено апеляційну скаргу до Дарницького районного суду м. Києва в зв`язку з тим, що в порядку ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення. 17 вересня 2024 року апеляційну скаргу отримано Дарницьким районним судом м. Києва. Матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Київського апеляційного суду 24 вересня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року було повернуто апеляційну скаргу адвокату Трунову Ю.А. в зв`язку з тим, що повноваження адвоката на подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_2 не підтверджені належним чином. Оскільки адвокат вже приймав участь в судових засіданнях, то помилково вирішив, що договір про надання правової допомоги вже долучався до матеріалів справи.

Зважаючи на те, що попередньо апеляційна скарга подавалась в строк, передбачений законом, та адвокатом помилково не було долучено договір про надання правової допомоги, просив поновити строк для подання апеляційної скарги по справі № 753/14587/24 від 19 серпня 2024 року.

Вирішуючи заяву захисника ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови захисник Трунов Ю.А. пропустив з поважних причин, оскільки вперше апеляційна скарга подана захисником 22 серпня 2024 року в межах десятиденного строку з дня винесення постанови (а. с. 72), однак з порушенням встановленого порядку, передбаченого ч. 2 ст. 271 КУпАП, а саме без додання до апеляційної скарги витягу з договору про надання правової допомоги, в якому зазначено його повноваження або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника, засвідченого підписами сторін, в зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягала поверненню особі, яка її подала.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_2 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 824249 від 25 липня 2024 року, ОСОБА_2 , 05 травня 2024 року о 15 год. 10 хв. на вул. Наддніпрянська, 1 в с. Витачів Київської області, керуючи автомобілем Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , при русі заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження ТЗ, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 824250 від 25 липня 2024 року, ОСОБА_2 , 05 травня 2024 року о 15 год. 10 хв. на вул. Наддніпрянська, 1 в с. Витачів Київської області, керуючи автомобілем Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив ДТП з автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_2 та не дочекавшись працівників поліції, залишив місце пригоди.

До протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 824249 додано схему дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 травня 2024 року о 15 год. 10 хв. на вул. Наддніпрянська, 1 в с. Витачів Київської області, на якій зображено автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 з позначенням місця зіткнення, зазначено отримані транспортним засобом пошкодження - задній бампер, кришка багажника, зазначені особисті дані власника транспортного засобу ОСОБА_5 .

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_5 , вони з подругою приїхали попити кави у с. Витачів, залишила запарковане авто, приблизно о 15:10 на її телефоні з`явилося сповіщення про те, що спрацював датчик удару. В цей момент вона пішла до автівки. Підійшовши, вона побачила пошкоджено авто, а саме крило, бампер та багажник. На місці не було авто, яке це зробило. Але поруч були свідки, які зробили фото марки та номер авто порушника, це виявилось авто Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого залишив місце пригоди, не залишивши контактів. Свідок, який це бачив та зафіксував, - ОСОБА_6 ). Вона, підійшовши до автомобіля, викликала поліцію та повідомила страхову компанію.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 , 05 травня 2024 року, перебуваючи в с. Витачів близько 15:10, став свідком ДТП за участю автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , який заднім ходом пошкодив задню частину автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_2 та залишив місце ДТП.

На а. с. 8 знаходиться роздрукована картка водія, згідно якої водію ОСОБА_2 , 1993 року народження, видано посвідчення водія НОМЕР_3 категорії В з 01 липня 2023 року.

На а. с. 9 знаходиться роздрукована реєстраційна картка транспортного засобу, згідно якої власником автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , 1964 року народження.

На а. с. 4 наявний рапорт помічника чергового Обухівського РУП ГУНП в Київській області, що 05 травня 2024 року о 15:23 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05 травня 2024 року о 15:20 за адресою Обухівський район с. Витачів вул. Наддніпрянська 1 НОМЕР_2 Тойота Яріс Крос та інше авто Лексус НОМЕР_1 поїхав з місця події. Очікують на поліцію. Заявник ОСОБА_5 . Результат відпрацювання: матеріали ДТП поліцейськими не складались. Прибувши на місце виклику, було зібрано матеріали ДТП зі зниклим учасником події, опитано свідка ДТП.

Згідно рапорту ст. інспектора ВРПП Обухівського РУП Гладченка В.О., у нього на виконанні знаходяться матеріали ДТП, яке мало місце 05 травня 2024 року з с. Витачів Київська обл. по вул. Наддніпрянська 1, в скоєнні даної ДТП ґрунтовно підозрюється водій автомобіля Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою м. Київ Дарницький район вул. Горлівська 124/д гуртожиток, який від прибуття до Обухівського РУП для складання адміністративних матеріалів відмовився, посилаючись на зайнятість (а. с. 10).

Згідно рапорту ст. інспектора з о/р ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП Дронова М. від 25 липня 2024 року, йому на виконання надішли матеріали ДТП, які мали місце 05 травня 2024 року з с. Витачів Київська обл. по вул. Наддніпрянська 1, за участю автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Yaris Cross д.н.з. НОМЕР_2 та з місця події зник. В ході проведення перевірки було встановлено, що в даній пригоді в діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_4 вбачається порушення ПДР п.п. 2.1 (г), 2.3 (б), 2.10, 13.1, відповідальність за яке передбачена ст. 124, 122-4, 126 ч. 1 КУпАП. Водію автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на домашню адресу було направлено повідомлення про запрошення до Управління патрульної поліції, на надіслані запрошення до УПП водій не зреагував, причини неявки не повідомив, клопотання про перенесення складання та ознайомлення з протоколом до УПП у м. Києві від нього не надходило. В повідомленні водія було проінформовано про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснено ст. 268, 256 КУпАП, ст. 63 Конституції України, та після складання протоколу надіслано його копії.

Листом від 09 липня 2024 року відділу розшуку та опрацювання матеріалів УПП у м. Києві ДПП на ім`я ОСОБА_2 повідомлено, що в Управлінні проводиться перевірка матеріалів ДТП, яка мала місце 05 травня 2024 року в м. Києві по вул. Наддніпрянська, 1 с. Витачів Обухівський район Київська обл. за участю автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Повідомлено про необхідність явки до управління патрульної поліції на підставі Закону України «Про національну поліцію» в зв`язку з розглядом матеріалів, які перебувають в провадженні УПП ДПП, а саме щодо з`ясування обставин ДТП за участю ОСОБА_2 . Додатково повідомлено, що ОСОБА_2 викликається з метою складання та ознайомлення з протоколами про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, 124 КУпАП (а. с. 12).

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції було надано письмові пояснення захисника Трунова Ю.А. в інтересах ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_2 не було в той день у с. Витачів Київської області, ДТП він не вчиняв та не покидав, відповідно, місце ДТП. Його машина не була оглянута працівниками поліції, для складання протоколів про притягнення його до адміністративної відповідальності його працівники поліції не викликали. Також адвокат подав два письмових клопотання про закриття справ про адміністративні правопорушення на підставі статті 38 та 247 КУпАП. Суд оголосив перерву у судовому засіданні для виклику потерпілої та свідка, які зазначені у матеріалах, що були долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні 19 серпня 2024 року потерпіла ОСОБА_5 вказала, що вона на свято Пасхи 05 травня 2024 року була у селі Витачів Київської області, припаркувала своє авто біля кафе та пішла пити каву, через деякий час в її автомобілі спрацювала сигналізація, коли вона вийшла та підійшла до автомобіля, то побачила пошкодження в задній частині авто, яких до цього не було. Навколо було багато людей та свідків, один з них підійшов до неї та повідомив номер та марку автомобіля, який пошкодив її авто. Вона викликала працівників поліції та повідомила страхову компанію. Коли приїхали працівники поліції, свідок все їм розповів. Вказала, що хтось із людей ще їй пересилав фото автомобіля, який пошкодив її авто, яким виявився автомобіль Lexus д.н.з. НОМЕР_1 .

Допитаний у судовому засіданні судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що 05 травня 2024 року у с. Витачів Київської області, він паркував свій автомобіль та побачив, як через одну машину автомобіль Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , який здавав назад та пропускав автомобілі, які їхали по дорозі, в`їхав у припарковане авто. Він вважав, що водій автомобіля зупиниться, не буде продовжувати рух та буде оглядати своє авто, проте водій автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 не зупинився, а просто поїхав з місця ДТП. Оскільки він колись також був в такій ситуації, що його машину пошкодили та поїхали з місця ДТП, він навмисно запам`ятав номер та марку автомобіля, щоб передати ці дані потерпілому та працівникам поліції. Пізніше, вже коли водій Lexus д.н.з. НОМЕР_1 поїхав, з`явилась власниця пошкодженого автомобіля, якій він і передав всі дані та сказав, щоб вона викликала працівників поліції. На той час на вулиці було багато людей, які як він бачили це ДТП, проте вони відмовлялись розмовляти з працівниками поліції.

Під час розгляду справи в апеляційному суді потерпілою ОСОБА_5 було надано копію фотографії автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 на узбіччі. Відомості щодо місця, дати і часу зйомки відсутні.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 направляла в електронному вигляді клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 , яке підтримала в судовому засіданні, зобов`язувалася забезпечити явку свідка в судове засіданні для повторного допиту. Однак в подальшому в судове засідання 02 грудня 2024 року потерпіла та свідок не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд продовжив розгляд справи у відсутності потерпілої ОСОБА_5 .

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно з пунктом 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні цих адміністративних правопорушень підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- даними схеми ДТП, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395; схема підписана учасником ДТП - ОСОБА_5 та на ній зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; дорожню розмітку; транспортний засіб, потерпілого, пошкоджений при ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, а також пошкодження, які автомобіль отримав внаслідок ДТП;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_5 та наданими нею у судовому засіданні, а також письмові пояснення свідка ОСОБА_4 та надані ним під присягою у судовому засіданні.

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманих автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджень, місце зіткнення та розташування транспортного засобу під час зіткнення, з огляду на те, що свідок особисто бачив момент ДТП, чітко запам`ятав марку та повний державний номерний знак автомобіля, суд першої інстанції вважав, що вина ОСОБА_2 у порушенні вимог пункту 10.9 ПДР доведена належними та допустимими доказами у справі.

Між тим, такий висновок зроблений судом на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком неможливо.

Пунктами 7, 8 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Так, матеріали справи містять схему ДТП, на якій позначено лише один транспортний засіб Toyota Yaris Cross д.н.з. НОМЕР_2 і зазначено наявні на ньому пошкодження (задній бампер, кришка багажника), разом з тим будь яких слідів удару (осипу пошкодженого скла, бруду) чи інших ознак нещодавнього зіткнення це пошкодження не містить.

Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_5 , вони з подругою приїхали попити кави у с. Витачів, залишила запарковане авто, приблизно о 15:10 на її телефоні з`явилося сповіщення про те, що спрацював датчик удару. В цей момент вона пішла до автівки. Підійшовши, вона побачила пошкоджене авто, а саме крило, бампер та багажник. На місці не було авто особи, винної в ДТП. Але поруч були свідки, які зробили фото марки та номер авто порушника, це виявилось авто Lexus д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_5 , безпосереднього моменту зіткнення з автомобілем Lexus д.н.з. НОМЕР_1 вона не бачила.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_4 пояснював, що 05 травня 2024 року у с. Витачів Київської області, він паркував свій автомобіль та побачив, як через одну машину автомобіль Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , який здавав назад та пропускав автомобілі, які їхали по дорозі, в`їхав у припарковане авто; номер та марку автомобіля він навмисно запам`ятав.

Разом із тим, фото- або відеофіксація події свідком не здійснювалась, і хто перебував за кермом автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , ані свідок ОСОБА_4 , ані потерпіла ОСОБА_5 не повідомили.

Апеляційний суд враховує, що поліцейськими не досліджувалися можливі пошкодження транспортного засобу Lexus д.н.з. НОМЕР_1 та відповідність таких пошкоджень у разі їх наявності характеру зіткнення і механізму дорожньо-транспортної пригоди, відомості про механічні пошкодження автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, працівниками поліції та судом першої інстанції під час розгляду справи взагалі не з`ясовувалося, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода, а за її наявності - механізм та обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд оцінюючи в сукупності вказані докази, які наявні в матеріалах справи, доходить висновку, що вони не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП.

Пояснення потерпілої особи ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4 апеляційним судом сприймаються критично, оскільки вони не підтверджуються іншими доказами у справі, а можливі пошкодження автомобіля Toyota Yaris Cross д.н.з. НОМЕР_2 , перелік яких наведено в схемі ДТП, не свідчать про те, що вони були отримані 05 травня 2024 року та саме у зв`язку із зіткненням з автомобілем Lexus д.н.з. НОМЕР_1 та саме під керуванням водія ОСОБА_2 .

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо перебування у володінні ОСОБА_2 автомобіля Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , що могло би бути підставою для ідентифікації ОСОБА_2 як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені 124, 122-4 КУпАП із подальшим притягненням його до відповідальності.

Посилаючись на те, що з наявної в матеріалах справи довідки вбачається, що власником транспортного засобу Lexus д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , 1964 року народження, в той же час, в графі «водій» зазначено - ОСОБА_2 , 1993 року народження, суд першої інстанції залишив поза увагою, що відомості, наявні на а. с. 8 - 9, не є взаємопов`язаними, оскільки довідка на а. с. 8 складена щодо посвідчення водія, а довідка на а. с. 9 - щодо зареєстрованого транспортного засобу; довідки викладені на окремих аркушах без спільної нумерації, і будь-які підстави вважати, що викладена на а. с. 8 - 9 інформація є взаємопов`язаною, та що з наданих довідок можна дійти висновку, що водій ОСОБА_2 є водієм саме транспортного засобу Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , у суду першої інстанції були відсутні.

Разом із тим, власника транспортного засобу Lexus д.н.з. НОМЕР_1 , якою згідно наявної в матеріалах справи довідки, є інша особа ОСОБА_3 , 1964 року народження, працівниками поліції не розшукано і наявності у неї водійських прав не з`ясовано, а також не з`ясовано у власника, де знаходився належний їй транспортний засіб 05 травня 2024 року і хто керував ним в той день.

Крім того, з долучених до матеріалів справи відомостей про водія та відомостей про транспортний засіб неможливо встановити джерело їх отримання уповноваженими особами, якими здійснювалось оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації тощо, позаяк будь-яких посилань на такі бази (банки) даних, відкриті джерела інформації відомості, які знаходяться на а. с. 8 - 9, не містять.

Судом першої інстанції безпідставно відхилено доводи захисника, що ОСОБА_2 05 травня 2024 року у зазначений в протоколах час був відсутній у селі Витачів Київської області, посилаючись на те, що на підтвердження вказаного не надано жодного належного доказу (перебування водія в цей час в іншому місці, відсутність його взагалі в Україні, хвороба, тощо). Також суд першої інстанції зазначив, що адвокатом не надано жодних доказів того, що вказаним автомобілем має право керувати чи могла керувати інша особа, ніж ОСОБА_2 , те, що власник автомобіля має посвідчення водія та також керує вказаним авто, чи відомостей про те, що вказаний транспортний засіб до 5 травня 2024 року перебував у незаконному володінні інших осіб (угон).

Разом із тим, такі висновки прямо суперечать ст. 251 КУпАП, якою передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в той час як беззаперечних доказів причетності ОСОБА_2 до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 травня 2024 року у с. Витачів Київської області по вул. Наддніпрянській, 1, уповноваженими особами не зібрано.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки апеляційним судом встановлено недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 не може також вважатися винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки його диспозиція передбачає причетність винної особи до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Витачів Київської області по вул. Наддніпрянській 1, керуючи транспортним засобом Lexus LX 500D д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, а також, що він, будучи причетним до ДТП, самовільно залишив місце пригоди, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови було встановлено недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124, 122-4 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за недоведеністю наявності у діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Трунова Юрія Анатолійовича задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_2 винним у порушенні п. 10.9, 2.10 (а) ПДР і вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та закриття провадження в справі скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.