Справа № 730/637/24 Головуючий у 1 інстанції Данько О. В.
Провадження № 33/4823/636/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, заміжня, фізична особа - підприємець, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 15 травня 2024 року в 00-33 год. у м. Борзна по вул. Садова, 2, керувала транспортним засобом «PEVGEOT-407», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, водій відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у неврахування обставин справи судом першої інстанції призвело до безпідставного притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стверджує, що транспортним засобом вона не керувала, а сиділа на водійському сидінні, а перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності увімкненого двигуна. Відеозапис переривається у найбільш відповідальний момент, і на ньому не видно, що саме її автівка рухається і її наздоганяють працівники поліції. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом її вини, його складено неправомірно та з порушеннями, не було факту керування, фіксування її відмови від огляду мало бути у присутності двох свідків. Посилання суду у постанові як на доказ її вини визнання нею, що на відео авто, яке рухалось - її, але ж визнання нею цього факту не доводить, що саме вона керувала в той момент саме цим автомобілем.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була поінформована належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог пункту 2. 5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 005866 від 15.05.2024, водій ОСОБА_1 15 травня 2024 року в 00-33 год. у м. Борзна по вул. Садова, 2, керувала транспортним засобом «PEVGEOT-407», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, водій відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП, та відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 005866 від 15.05.2024 та додатками до протоколу, а саме актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки відмовилась, відеозаписом з портативного відеореєстратора працівника поліції.

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції їхали за автомобілем, називали номер « НОМЕР_2 » та через гучномовець просили водія прийняти вправо та зупинитись, на що водій не реагував та автомобіль рухався далі. Коли автомобіль зупинився, працівники поліції підійшли до нього, представились, повідомили, що ведеться відео фіксація, запитали, чому не виконали їх вимогу та не зупинили автомобіль,за кермом перебувала жінка, яка мовчала, подала документи. Працівник поліції повідомив причину зупинки, а саме порушення комендантської години. Встановили особу водія - ОСОБА_1 , поліцейський повідомив, що чути різкий запах алкоголю від неї та з автомобіля, на що вона відповіла, що не вживала. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, яка прозвучала декілька разів, ОСОБА_1 відмовилась, відповідала, що нікуди не поїде, що вона вже приїхала. Пізніше стала говорити, що вона не керувала, що у них відсутні докази, що саме вона керувала. Працівник поліції роз`яснив права та те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який ОСОБА_1 підписала.

Підстав вважати вказані докази неналежними та такими, що складені з порушенням, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.

Отже, доводи апелянта про те, що відсутні докази керування нею транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки автомобіль ОСОБА_1 рухався перед працівниками поліції, по гучномовцю вони називали номер автомобіля на ставили вимогу зупинитися, що виконано водієм не було, а після його зупинки встановлено, що за кермом перебувала ОСОБА_1 , яка говорила, що вона вже приїхала.

Таким чином, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай