Справа № 307/4458/24
Провадження № 3/307/2059/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу, яка надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 147798 від 11 жовтня 2024 року водій ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 00 годин 40 хвилин 00 секунд в смт. Дубове, вул. Левадянська, керував автомобілем «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, та не дотримався безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, потерпілих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 147809 від 11 жовтня 2024 року водій ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 00 годин 40 хвилин 00 секунд в смт. Дубове, вул. Левадянська, керував автомобілем «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження тесту у встановленому законом порядку відмовився, від керування відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він проживає на вулиці Левадянській в селищі Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, та є сусідом заявниці ОСОБА_2 , з якою його батьки перебувають у неприязних відносинах тривалий час. Автомобілем «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , користується він та його батько. Того вечора його батько їздив на автомобілі та залишив автомобіль під парканом біля їхнього будинку. Оскільки вже було пізно і батько пішов відпочивати, то він, щоб не залишати автомобіль без нагляду на вулиці під парканом, вийшов на вулицю та почав заїжджати на автомобілі до себе в двір. В цей час до нього підійшла його сусіда ОСОБА_3 та повідомила, що хтось на автомобілі пошкодив паркан біля її будинку, на що він їй відповів, що того вечора він нікуди не їздив і щоб не залишати автомобіль на вулиці він його вирішив відвезти у двір. Під час їх розмови з ОСОБА_4 до них під`їхали працівники поліції, підійшли до нього та почали йому говорити чому він їздить у такому стані, на що він їм відповів, що він нікуди не їздить, позаяк автомобіль знаходиться на узбіччі біля воріт його будинку та його там залишив його батько. Поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння ані на місці, ані в лікарні, а відразу сказали, що переходять до складання матеріалів. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався і він у протоколі не підписувався. Просить закрити справу в зв`язку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність тільки за пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 124 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР, що перебуває в причинному зв"язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 147798 від 11 жовтня 2024 року водій ОСОБА_1 11 жовтня 2024 року о 00 годин 40 хвилин 00 секунд в смт. Дубове, вул. Левадянська, керував автомобілем «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, та не дотримався безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, потерпілих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР.

З досліджених судом доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 147798 від 11 жовтня 2024 року пояснень ОСОБА_5 та електронного рапорту Тячівського РВП ГУНП в Закарпатсьткій області від 11 жовтня 2024 року встановлено, що 11 жовтня 2024 року о 00 годин 18 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11 жовтня 2024 року о 00 годин 17 хвилин за адресою: Тячівський район, смт. Дубове, вулиця Левада, буд. 219, заявниця ОСОБА_5 повідомила, що водій на а/м Лада, допустив зіткнення з парканом.

За наведених обставин, судом встановлено, що вказаний у протоколіпро адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 147798 від 11 жовтня 2024 року час керування водієм ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: 11 жовтня 2024 року о 00 годин 40 хвилин 00 секунд, не відповідає обставинам, що зазначені в електронному рапорті Тячівського РВП ГУНП в Закарпатсьткій області, де повідомлення зі служби 102 надійшло 11 жовтня 2024 року о 00 годин 18 хвилин, тобто, дорожньо-транспортна пригода відбулася раніше аніж ОСОБА_1 керував автомобілем, що свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час дослідження матеріалів справи, з урахуванням пояснень та наданих суду доказів, судом встановлено, що дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, а саме того, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, допустив будь-яке порушення Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

До матеріалів справи долучений диск з відеозаписами з бодікамери поліцейського, який складається з двох окремих відеозаписів:

- на першому відеозаписі зафіксовано розмову, яка триває 5 секунд, де поліцейський каже водію, що він піде в суд і там буде пояснювати; водій на вимогу надає поліцейському страховий поліс, а в подальшому поліцейський оголошує, що переходять до складання протоколу, при цьому водій каже, що у паркан в`їхав інший водій, і відеозапис закінчується;

- на другому відеозаписі, який триває кілька секунд, зафіксовано розмову поліцейського, який запитує водія: «а хто заїхав у паркан, подзвонила господарка» і відеозапис закінчується.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи мають вибірковий та фрагментарний характер, здійснені без включення портативного відеореєстратора - бодікамери з моменту початку виконання службових обов`язків, відеозйомка не ведеться безперервно до її завершення, та на диску, наданому до матеріалів справи, відсутні матеріали відеофіксації з бодікамери поліцейського щодо зазначеної події, відсутній момент відеофіксації з бодікамери поліцейського вимоги поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відсутня фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, уповноважений орган не додав до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис фіксації з бодікамери поліцейського обставин зазначеної події, не зазначив такий відеозапис у протоколі про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги чинного законодавства щодо доведеності всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Суддею встановлено, що відеофіксація здійснювалась працівниками поліції з порушенням вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому суддя не приймає його як належний доказ у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Суд наголошує, що сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Такий висновок неоднаразово висловлений Європейським судом з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд зауважує, що в справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 124, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: М.М. Сойма