КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/3509/24 Головуючий у І інстанції Сухарева О.В.
Провадження № 33/824/4204/2024 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Прудивуса Мирослава Олексійовича на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2024 о 14.25 год в Одеській області на автодорозі М-05 Київ-Одеса 452 км водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом мопедом Yamaha д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування відповідним видом транспортного засобу і будучі особою, яку раніше було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Прудивус М.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість, незаконність та невмотивованість, прийняття з грубим порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2024 року скасувати, провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 27 квітня 2024 року не керував ні автомобілем, ні мопедом. Будь-яких доказів про факт керування автомобілем чи мопедом в матеріалах справи немає.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Прудивус М.О. звертає увагу на те, що протокол складено неуповноваженою на це особою, оскільки капрал поліції не має права складати протоколи, а також при зупинці на блок-посту поліцейські не мали права вимагати для перевірки посвідчення водія.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Прудивус М.О., який приймав участь у справі в режимі відеоконференцзв'язку, підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 27.04.2024 року, довідку з інформаційних порталів Національної поліції, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав посвідчення водія категорії В, В1, а також те, що 06.09.2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відеозапис, що міститься на диску як додатку до протоколу, на якому зафіксовані фактичні обставини події, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 знаючи достовірно, що він не має права керування транспортними засобами відповідної категорії (мопедом), повторно протягом року, керував мопедом.

Поряд із цим, суддя місцевого суду з матеріалів справи встановив, що автомобіль зупинений на контрольно-пропускному пункті, про що водію було очевидно достовірно відомо - перетинання КПП в умовах воєнного стану, що і послугувало причиною зупинки, яку суд визнав такою, що здійснена відповідно та в порядку, встановленому законом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, вбачає, що такі висновки суддею суду першої інстанції зроблені з порушенням вимог статті 245 КУпАП та не відповідають матеріалам справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 27.04.2024 року серії ААД №905203 вбачається, що ОСОБА_1 27.04.2024 р. о 14 год. 25 хв. в Одеській обл., Одеському районі, траса М-05 Київ-Одеса 452 км, здійснював рух на ТЗ YAMAHA Y2F-R6 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування ТЗ. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 06.09.2023 року постановою серії ЕАТ 7678766, гр. ОСОБА_1 був притягнений до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Таким чином, порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В протоколі також зазначено, що свідки чи потерпілі відсутні, до протоколу додається клопотання, ПВР 474935.

Згідно вимог пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

До обов`язку суду першої інстанції у даній справі входило встановити такі об`єктивні обставини: факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, категорію транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , наявність або відсутність у ОСОБА_1 відповідних документів на право керування таким транспортним засобом.

Поряд із цим, суддя місцевого суду, встановлюючи обставини справи, в одному випадку зазначає про керування ОСОБА_1 мопедом, в іншому - що на блок-посту був зупинений автомобіль.

Зазначаючи про відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами відповідної категорії (мопедом), місцевий суд не з`ясував, якої саме категорії права відсутні у особи.

З метою перевірки обґрунтованості доводів апеляційної скарги апеляційний суд, досліджуючи матеріали справи, встановив, що позбавлений можливості встановити зазначені об`єктивні обставини справи, оскільки наявний в матеріалах справи диск, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не має вмісту, тобто відеозапис на диску відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, які складають протокол про адміністративне правопорушення.

Поряд із цим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без належних доказів, не доводить вини особи, а інших доказів, підтверджуючих повторний факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за відсутності відповідних документів, що посвідчують право керування таким транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Прудивуса Мирослава Олексійовича- задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2024 року, яка прийнята за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній