Справа № 457/478/24 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 33/811/1082/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір) 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 14 березня 2024 року о 23.50 год. в м. Трускавці по вул. Мазепи, 25б, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовилась, що зафіксовано на нагрудній відеореєстратор.

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права без дотримання норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази керування нею транспортним засобом, відсутній момент зупинки поліцейськими транспортного засобу. Зазначає, що місцевим судом, в порушення вимог закону, її належним чином не повідомлено про дату та час судового засідання і як наслідок, справу розглянуто у її відсутності.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 05 квітня 2024 року; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Правопорушниця ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилася, проте, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності останньої.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 752288 від 15 березня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом з місця події; направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2024; рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Панаса В., та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи правопорушниці ОСОБА_1 про недоведення факту керування нею транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1659940 від 15 березня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а невизнання правопорушницею своєї вини у скоєному, слід розцінити як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо тверджень апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у її відсутності, то на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені її права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги, на розгляд якої вона також не з`явилася.

Покликання правопорушниці ОСОБА_1 про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, накладене на правопорушницю з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушниці ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.