Номер провадження: 33/813/1447/24
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тьосової Я.В.,

представника Одеської митниці ДМСУ Терновського М.С.,

захисника Степанишиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Єштокіної Ю.В. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, керівника ТОВ «Пальміра Експорт» (м. Одеса, Адміральський проспект, 34-а, оф. 26,

визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України,

встановив:

оскарженою постановою суді місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить що становить 181769 (сто вісімдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) гривень 73 коп. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що ч. 2 ст. 83 МК України встановлює, що для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна (серед іншого): подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари. При поданні декларації обов`язково подаються документи, що підтверджують країну походження товару, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 335 МК України. Також, суд послався на те, що обов`язок зазначати країну походження товару встановлений у «Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа», затверджений Міністерством фінансів України №651 від 30.05.2012 року зокрема Графа 34 «Код країни походження» у МД. З огляду на зазначене та не зазначення керівником ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» - ОСОБА_1 країни походження експортного товару, тобто неправдивих відомостей, які вплинули на митну вартість, що підтверджується зібраними в порядку ст.495 МК України доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1073/50000/23 від 09.06.2023 року; доповідною запискою; копією листа Держмитслужби; копією листа ПОСП «Дніпро»; МД ЕК 10 ДР №23UA79U2; документами митного оформлення; копією інвойса; копією сертифікату.

Не погоджуючись з постановою, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Захисник зазначає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена внаслідок неврахування обставин справи та зазначає наступне:

- у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а її вина не підтверджується належними доказами;

- факт вчинення порушення митних правил та ухилення від сплати митних платежів ґрунтується лише на здогадках та припущеннях митного органу;

- вважає, що неправдиве зазначення виробника (постачальника) товару, що експортується, не визначається статтею 485 МК України як дія, спрямована на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інша протиправна дія, спрямована на ухилення від сплати митних платежів;

- встановлення митницею з листа ПОСП «ДНІПРО» неправдивого зазначення у митні декларації виробника товару не може бути підставою для висновку про неправомірне застосування преференційної ставки вивізного мита при експорті товару, та у свою чергу, підтверджувати факт ухилення від сплати митних платежів або сплати таких платежів не у повному обсязі. Також дана інформація отримана не у визначений законом спосіб;

- законодавством України визначено лише три законні підстави проведення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з України: (отримання Держмитслужбою запиту митного органу країни ввезення товару; пост-митний контроль та проведення документальної перевірки), однак матеріали справи не містять доказів, що Державною митною службою виконано вимоги ст.337-1, 345 МК України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку із такими обставинами, суд, з`ясувавши думку захисника, яка не заперечувала проти розгляду справи за такою явкою, здійснив розгляд за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, згідно яких суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Заслухавши пояснення захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку представника Одеської митниці, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частина п`ята, шоста статті 264 МК України).

Диспозиція ст. 485 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу та спеціальної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ст.485 МК, суд посилався на те, що вона, як директор ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ», вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом подання митному органу недостовірних відомостей щодо країни походження товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів, тобто, такими діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи про порушення митних правил, в тому числі з протоколу про порушення митних правил №1073/50000/23 від 09.06.2023 року: Одеською митницею здійснено перевірку зовнішньоекономічної операції ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» (, Україна, 65059, Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, пр-т Адміральський, буд. 34-а, кв. (офіс) 26), згідно контракту №SFSB02/02/23-1 від 02.02.2023 року, укладеного з «AMICA HOLDING CORP.» (Suite 1, Second Floor, Sound & Vision House, Francis Rachel Str., Victoria, Mahe, Seychelles).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» 15.02.2023 року з використанням преференції «410» зі ставкою 2,7%, здійснило оформлення товару «Насіння соняшнику» загальною вагою (нетто) 619 010,00 кг, фактурною вартістю 136 182,20 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день здійснення митного оформлення складає 4 979 992,40 грн., за митною декларацією (далі МД) типу ЕК 10 ДР №23UA79U2.

Митне оформлення за МД №23UA79U2 здійснювалось з наданням сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR. 1№ A500.065126. Згідно декларації експортера, яка подавалась для отримання сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 виробником даного товару є ПОСП «Дніпро» (, Україна, 09210, Київська обл., Кагарлицький район, с. Стайки вул. Шкільна, буд. 1).

За МД №23UA79U2 ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» використано преференцією «410» (графа 36 МД) та сплачено 2,7% платежів з вартості товару, що склало 134 459,79 грн, шляхом зазначення виробником товарів Україна, ПОСП «Дніпро» ().

В рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їх державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їх державами-членами, з іншої сторони» для товарів походження з України або з ЄС, які відповідають правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, застосовується ставка вивізного мита за преференцією 2,7% замість 10%.

23.05.2023 року на адресу ПОСП «Дніпро», (Україна, 09210, Київська обл., Кагарлицький район, с. Стайки вул. Шкільна, буд. 1) був направлений запит вих. №7.10-3/29-01/13/9899 про підтвердження або спростування взаємовідносин з ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ». Листом від 31.05.2023 року за вих. №159 (вх. Одеської митниці від 31.05.2023 №11821/13) ПОСП «Дніпро» () заперечує фінансово-господарську діяльність з ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ», а також укладання договорів поставки сільськогосподарської продукції з даним підприємством не здійснювали, а отже за МД №23UA79U2 ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» безпідставно використано преференцією «410», зі сплати вивізного (експортного) мита 2,7%.

Таким чином, ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» за МД №23UA79U2 повинно було сплатити 10% ставки вивізного мита з вартості товару, що складає 497 999,24 гривень. Загальна сума різниці нарахування митних платежів за МД №23UA79U2 складає 363 539,45 грн, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Отже, було встановлено, що вказане декларантом підприємство не укладало угод з ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» та не проводило будь-яких фінансово-господарських операцій з постачання товару «насіння соняшнику», а тому товари не відповідали вимогам правил визначення преференційного походження при застосуванні преференційних ставок вивізного мита, оскільки видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо виробника товарів та країни виробництва товарів, в результаті застосовано тарифну пільгу вивізного мита за відсутності законних підстав, що спростовує доводи скаржника про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 293 МК України - особою, на яку покладається обов`язок зі сплати митних платежів, є декларант.

У відповідності до п. 8 ст. 4 МК України, декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до частини 2 статті 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

За приписами ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

На підставі викладеного, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок місцевого суду про те, що суб`єктом порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, є саме ОСОБА_1 , оскільки заповнивши та подавши декларацію митному органу із не зазначенням «країни походження товару» у відповідній графі декларації, остання переслідувала ціль зменшення суми митних платежів, а відтак у неї існував умисел, про відсутність якого безпідставно стверджує сторона захисту.

З аналізу диспозиції ст.485 МК України слідує, що хибними є твердження апелянта, що неправдиве зазначення виробника (постачальника) товару, що експортується, не охоплюється статтею 485 МК як дія, спрямована на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інша протиправна дія, спрямована на ухилення від сплати митних платежів;

Дослідженими та належно оціненими доказами, про що апеляційний суд зазначав вище, спростовуються доводи апеляційної скарги, що встановлення митницею з листа ПОСП «ДНІПРО» неправдивого зазначення у митні декларації виробника товару не може бути підставою для висновку про неправомірне застосування преференційної ставки вивізного мита при експорті товару, та, у свою чергу, підтверджувати факт ухилення від сплати митних платежів або сплати таких платежів не у повному обсязі, та дана інформація отримана не у визначений законом спосіб, а також доводи про незаконність вчинення дій Держмитслужбою.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи були предметом оцінки суду першої інстанції. На кожен аргумент сторони захисту місцевий суд дав обґрунтовану та вичерпну відповідь.

Нових обставин, які б спростували висновки Державної митної служби та суду першої інстанції, апеляційному суду скаржником не повідомлено.

Місцевий суд обґрунтовано зазначив, що державна митна служба шляхом звичайної перевірки встановила, що ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСПОРТ» надала їм відомості, які не відповідають фактичним обставинам і, митниця не повинна в подальшому доводити обставини походження товару, оскільки доведеним є факт надання неправдивих відомостей.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки під час апеляційного розгляду справи наведено не було.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд констатує, що доводи скаржника не спростовують наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини, а тому висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є законим та обґрунтованим.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватою та притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, а відтак підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 62 Конституції України, ст. 529 Митного Кодексу України ст.ст.7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський