Справа № 192/2443/23
Провадження № 3/192/17/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2024 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

До суду від відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, які призначені на 19 січня, 29 лютого, 05 квітня, 17 травня, 20 червня та 30 липня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відкласти розгляд справи не просив.

Судові повістки про виклик до суду надсилались ОСОБА_1 Укрпоштою.

Укрпошта повернула поштові відправлення з судовими повістками про виклик до суду на 29.02.2024, 05.04.2024 з позначками на конвертах «адресат відмовився», поштове відправлення з судовою повісткою про виклик до суду на 17.05.2024 та 20.06.2024 з позначкою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка про виклик до суду на 30.07.2024 вручена 06.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, п. 41) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що в даному разі з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що02 грудня 2023 о 23 год 45 хв в с. Промінь по вул. Першотравнева, 61, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду для встановлення факту виживання спиртних напоїв в медичному закладі, а також продути алкотест «Драгер» на місці відмовився на бодікамеру № 433. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2023 року серії ААД № 299691, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, який ОСОБА_1 підписав;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, який не проводився у зв`язку з відмовою водія;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за змістом якого огляд не проводився;

диском з відеозаписом з боді-камери поліцейського;

рапортом поліцейського, за змістом якого під час несення служби 02.12.2023 в с. Промінь по вул. Першотравнева, 61, був зупинений автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у медичному закладі та продути алкотестр «Драгер» на місці, водій категорично відмовився на бодікамеру №433. Після чого водія було відсторонено від керування транспортного закладу та складено адміністративні матеріали;

письмовим поясненням ОСОБА_1 , за змістом якого 02.12.2023 він керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Першотравнева, де був зупинений працівниками поліції. При перевірці документів у нього були відсутні талон реєстрації автомобіля та посвідчення водія, який він не отримував. Також було виявлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився. Свою вину визнав повністю.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що відомостей про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 до протоколу не додано, а також враховуючи те, що він в письмових поясненнях та на бодікамеру повідомив про неотримання посвідчення водія, до нього потрібно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП для інших осіб у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Таке адміністративне стягнення відповідатиме вимогам ст.ст. 22,23 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук