Справа № 496/4388/24
Провадження № 3/496/2622/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

25 жовтня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

за участі: секретаря Рогачко О.С.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Заліського Б.С., у режимі відеоконференції

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

31.05.2024 року о 20:29 годині в Одеській області Одеського району 17 км а/д М 28, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: (поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Заліський Б.С., подав до суду клопотання про закриття адміністративної справи, в судовому засідання пояснив, що його підзахисний вину не визнає, файл відеозапису, на якому видно розмову працівників поліції з ОСОБА_1 просить суд визнати недопустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням норм чинного законодавства, виходячи з наступного: даний файл не містить дати та часу зйомки, будь які реквізити відео відсутні, що свідчить про те, що відео файл знятий на особистий мобільний телефон працівника поліції, а не на службову бодікамеру. Також з даного відеозапису взагалі не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Просить адміністративну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №194126 від 31.05.2024р., направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 31.05.2024р., відеозаписом.

Суд не погоджується з доводами захисника щодо неправомірності відеозапису, оскільки він дає можливість встановити розвиток подій у справі і є належним та допустимим доказом. На відеозапису, працівник поліції підходить до автомобілю, яким керує ОСОБА_1 та після того як останній скрізь відкрите вікно починає спілкування повідомляє ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує пройти медичний огляд. При цьому суд звертає увагу, що зупинці автомобілю під керуванням ОСОБА_1 передує відеозапис, на якому водій грубо порушив правила дорожнього руху та створив аварійну ситуацію, після чого його переслідував та зупинив екіпаж поліції. В подальшому, ОСОБА_1 вислухавши працівника поліції, зачиняє вікно і припиняє спілкування. Зазначені обставини, суд кваліфікує як відмову у вигляді мовчазної дії, оскільки вона з урахуванням усіх вищезазначених обставин, може розцінюватись тільки так.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення 15 денного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у 15 денний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 01.11.2024 року, з урахуванням навантеженності на склад суду.

Суддя В.М. Буран