Справа № 644/9928/24
Провадження № 3/644/2540/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Шевченко С.В. розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

30 жовтня 2024 року поліцейським 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Бондаренком Євгеном Віталійовичем складений протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 162304 відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного протоколу, 30 жовтня 2024 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автобусом, здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Харків-Ізюм, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме відсутній працездатний вогнегасник, передбачений для вказаного транспортного засобу, та наявне пошкодження лівого переднього світлового пристрою (покажчик повороту).

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вже притягувався протягом останнього року до адміністративної відповідальності працівником поліції було складено протокол за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, надав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, свою вину не визнав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Савін О.С. надав до суду письмові заперечення щодо обставин справи викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне…

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 255 КУпАП саме на працівників поліції покладений обов`язок щодо збирання доказів зокрема в адміністративних справах, що стосуются безпеки дорожнього руху.

До матеріалів справи надані в якості доказів рапорт поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Бондаренка Є.В. та відеозаписи з нагрудних бодікамер.

Ознайомившись з відеозаписом, суд зауважує, що на ньому не зафіксований факт пошкодження лівого переднього світлового пристрою (покажчик повороту), як зазначено в самому протоколі. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту пошкодження лівого переднього світлового пристрою (покажчик повороту) суду не надано.

Стосовно відсутності вогнегасника для вказаного транспортного засобу слід зазначити наступне…

Відповідно до Норм оснащення вогнегасниками колісних транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 09 жовтня 1997 року із змінами, внесеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 934 від 03 вересня 2009 року, автобус пасажирський, що має більше ніж 9 місць, вагою до 5 тон повинен бути обладнаний одним порошковим вогнегасником ВП-3 із зарядом вогнегасної речовини не менше 3-х кілограмів.

Таким чином, законодавством визначено, що автобус що має більше ніж 9 місць, вагою до 5 тон повинен мати не менше 3-х кілограмів вогнегасної речовини на випадок надзвичайних ситуацій.

Слід зазначити, що автобус дійсно не мав вогнегасника ВП-3, проте він був обладнаний двома вогнегасниками ВП-2 із зарядом вогнегасної речовини по 2 кілограми кожен, вказаний факт зафіксований на відеозйомці та не заперечується працівниками поліції.

Тобто автобус мав 4 кілограми вогнегасної речовини, що взагалі більше ніж передбачено постановою КМУ.

Таким чином, відсутність саме вогнегасника ВП-3 неможливо розцінювати як адміністративне правопорушення, оскільки автобус був забезпечений належною кількістю вогнегасної речовини, що підтверджено матеріалами справи.

Крім цього, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автобусом та здійснював перевезення пасажирів, проте як видно з відеозапису нагрудних камер працівники поліції, автобув не знаходився в русі, а працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який стояв на вулиці.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Як значиться в усталеній практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161).

З урахуванням наведених вище і оцінених судом обставин, встановлено що відсутні переконливі докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 279, 283-285КУпАП, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя С. В. Шевченко