Провадження №3/748/2372/24
Єдиний унікальний № 737/625/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

за участю секретаря Пасько К.П.,

прокурора Дементьєвої М.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Котенка А.П.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої головним спеціалістом із забезпечення договірної та позовної роботи ТУ ДСА України в Чернігівській області, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи секретарем судового засідання Куликівського районного суду Чернігівської області та являючись згідно пункту «в» 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією), у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VІІ (суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала таку декларацію 20.02.2024, хоча зобов`язана була подати не пізніше 31 січня 2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи секретарем судового засідання Куликівського районного суду Чернігівської області та являючись згідно пункту «в» 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією), у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VІІ (суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала таку декларацію 21.02.2024, хоча зобов`язана була подати не пізніше 31 січня 2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі подання Куликівського районного суду Чернігівської області на розгляд до Чернігівського районного суду Чернігівської області з Чернігівського апеляційного суду 13 серпня 2024 року за підсудністю надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2024 року матеріали були об`єднані в одне провадження.

З 13 серпня 2024 року по 05 листопада 2024 року даний адміністративний матеріал перебував в провадженні судді Олещенко В.І.. У подальшому, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 , 07.11.2024 здійснено перерозподіл справи та справу передано судді ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що з 09.03.2022 вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною. У 2022 році намагалась подати декларацію за 2021 рік, але були проблеми зі входом до мережі Інтернет, в подальшому у неї зламався ноутбук. Коштів на купівлю нового ноутбука не було. Вона знаходилась вдома з дитиною у м.Чернігові та не мала можливості виїхати. Коли придбали новий ноутбук, довелось спочатку оформити підпис. Також у неї хворіла дитина. Вона звернулась в телефонному режимі на початку лютого 2024 року за місцем своєї роботи і тоді їй повідомили, що вона мала подати декларацію до 30 січня 2024 року. В подальшому вона подала дві декларації. Документального підтвердження щодо хвороби дитини у неї немає. Просила закрити провадження у справі у зв`язку зі спливом строку.

Прокурор зазначила, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просила накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Захисник вказав, що на момент розгляду справи закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просив закрити провадження у справі.

Вислухавши прокурора, пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Як слідує з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.98 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» при розгляді справ про корупційні правопорушення особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Як слідує з досліджених матеріалів ОСОБА_4 , яка змінила прізвище на ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 6-ос від 31.01.2017 керівника апарату Куликівського районного суду Чернігівської області була прийнята на посаду секретаря судового засідання Куликівського районного суду Чернігівської області з 01.02.2017. Присвоєно 9 ранг державного службовця. ( а.с.13,65)

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» № 889-VІІ від 10.12.2015, посада, яку обіймала ОСОБА_1 , віднесена до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до п.п.в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія Закону є державні службовці.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, п. 9 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» на ОСОБА_1 , як державного службовця, покладено обов`язки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, встановлених законодавством у сфері запобігання і протидії корупції.

ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить її підпис у відповідному попередженні від 01.02.2017. ( а.с.22, 74)

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким передбачено відновлення декларування.

Пунктом 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Опрацюванням відкритих джерел інформації, які містяться в загальному доступі в мережі Інтернет, зокрема на сайті: https://public.nazk.gov.ua, було встановлено, що секретар судового засідання Куликівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2021 рік 20 лютого 2024 року об 11 годині 11 хвилин, а мала подати не пізніше 31 січня 2024 року. ( а.с.24-33,34-38)

Опрацюванням відкритих джерел інформації, які містяться в загальному доступі в мережі Інтернет, зокрема на сайті: https://public.nazk.gov.ua, було встановлено, що секретар судового засідання Куликівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2022 рік 21 лютого 2024 року об 09 годині 39 хвилин, а мала подати не пізніше 31 січня 2024 року. ( а.с. 76-85, 86-91)

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 22 травня 2017 року, надав роз`яснення, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Під час судового розгляду не встановлено поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації за 2021 та 2022 роки.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суд вважає, що шестимісячний строк з дня виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення минув.

Чинне законодавство, зокрема Кодекс України про адміністративні правопорушення, не містить чіткого визначення дня виявлення правопорушення, у зв`язку з чим суд виходить з того, що за загальним правилом таким днем слід вважати день (дату), коли орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, чи інший уповноважений орган фактично дізнався, міг чи повинен був дізнатися про вчинене адміністративне правопорушення, а не дата складання протоколу, оскільки дата виявлення правопорушення і дата його фіксації не завжди є поняттями тотожними.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Отже, у даній справі датою виявлення правопорушення не може вважатись дата складання протоколу про адміністративне правопорушення 21.06.2024 року.

Як слідує з матеріалів справи Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 23 квітня 2024 року почали збір доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, отже останні на цю дату вже мали інформацію про наявність обставин правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто, подія була відома та виявлена. Без виявлення зазначених обставин Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не мали відповідних повноважень на збирання доказів. Отже, саме 23 квітня 2024 року слід вважати днем виявлення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, які було вчинено ОСОБА_1 ..

Враховуючи, що основним фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення є момент його виявлення, збирання доказів на підтвердження правопорушення не відтерміновує початку цього строку.

Таким чином, станом на 07 листопада 2024 року ( дату здійснення повторного авторозподілу справи) строк з моменту виявлення адміністративних правопорушень становив 6 місяців 14 днів.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення за вказані адміністративні правопорушення сплинув 23 жовтня 2024 року, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода