Справа № 570/5414/24
Номер провадження 3/570/2623/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гнатущенко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.08.2006 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

29 вересня 2024 року близько 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , встановлено, було встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітніх дітей, внаслідок малолітня ОСОБА_2 , 2012 р.н. самовільно залишила місце проживання, чим порушено норми ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства".

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини поважності своєї неявки суд не повдіомила.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №156275 від 14.10.2024 р. та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, повністю доведена фактичними даними, що містяться у протоколі серія ВАД № 156275 від 14.10.2024 р., реєстрації ЄО №10022 від 29.09.2024 р. поясненнях ОСОБА_3 , свідоцтвами про народження дітей, актом обстеження умов проживання, з якого вбачається, що в будинку прибрано; в кожної дитини наявне спальне місце, є робочий стіл, необхідна побутова техніка; суд також зважає на вчинення дій 29.09.2024 р., направлених на встановлення місця знаходження доньки, проміжок часу згідно якого було виявлено особу та складено протокол про адміністративне правопорушення 14.10.2024 р.

Згідно зст.33 КУпАПстягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержанняКонституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАПза малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.22, 183, 283, 285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Суддя Гнатущенко Ю.В.