єдиний унікальний номер справи 546/605/24
номер провадження 3/546/282/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року суду не надано,

в с т а н о в и в :

04.07.2024 до Решетилівського районного суд Полтавської області від СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу серії ААД №654891, складеного 30.04.2024 о 13:20 годині інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП л-том поліції Швецем В.В., 30.04.2024 о 12:22 годині в с. Демидівка Решетилівського району Полтавської області ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб. Від надання пояснень та підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Судове засідання призначене на 14.08.2024 ОСОБА_1 не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 03.09.2024.

Згідно довідки №6в/3/4429 від 19.08.2024, наданої шостим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит суду, вбачається, що гр.-н ОСОБА_1 11.06.2024 призваний шостим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_3 .

02.09.2024 ТВО командиром військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 на електронну пошту суду надіслано клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що останній потребує часу для отримання правничої допомоги (зв. бік а.с.26).

02.09.2024 через Електронний суд надійшли клопотання адвоката Болтіка С.М. про вступ у справу як представника ОСОБА_1 , та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді через підсистему ЄСІТС (а.с.28,32).

03.09.2024 адвокатом ОСОБА_3 через електронний кабінет Електронного суду подано клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату (а.с.36).

За клопотанням ОСОБА_1 та його представника адвоката Болтіка А.С. судове засідання відкладено на 01.10.2024.

10.09.2024 від представника ОСОБА_1 адвоката Болтіка А.С. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, шляхом запису його на компакт диск, який додається до даного клопотання та направлення засобами поштового зв`язку адвокату Болтіку А.С. (а.с.44).

11.09.2024 засобами поштового зв`язку адвокату Болтіку А.С. направлено компакт диск з відеозаписом з бодікамери патрульного поліцейського, який міститься в матеріалах справи.

25.09.2024 адвокатом Болтіком А.С. через електронний кабінет Електронного суду подано заяву, в якій повідомлено суд про те, що з 20.09.2024 адвокат Болтік А.С. не здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 по справі №546/605/24 в Решетилівському районному суді Полтавської області та не надає жодних юридичних послуг (а.с.48).

В судове засідання призначене на 01.10.2024 ОСОБА_1 не з`явився. До суду зателефонувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що її чоловік є військовослужбовцем, особисто до суду з`явитись не може, засобами поштового зв`язку направив до суду клопотання, у зв`язку з чим, прохав до отримання судом даного клопотання не проводити розгляд справи, відкласти судове засідання (а.с.51).

Судове засідання відкладено на 30.10.2024.

04.10.2024 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі на період проходження ним військової служби (а.с.56).

Постановою суду від 09.10.2024 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі на період проходження ним військової служби.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення призначене на 30.10.2024, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на електронну адресу в/ч НОМЕР_5 та шляхом публікації на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с.54,55). Процесуальних клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості як укласти угоду з адвокатом на представництво його інтересів у суді так і самостійно подавати письмові пояснення щодо обставин справи,приймати участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, як з власних технічних засобів так і з приміщення суду найбільш територіально наближеного до місця несення ним служби, однак цими правами не скористався.

Суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_1 , враховуючи період часу перебування матеріалів справи на розгляді в суді та неодноразові відкладення розгляду справи саме за ініціативою ОСОБА_1 , приходить до висновку, що такі його дії направлені на затягування розгляду справу.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не належать до даної категорії випадків.

З метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП України, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція № 1026), відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 N 1103 (в редакції Постанови КМ N 57 ( 57-2023-п ) від 20.01.2023), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №654891 від 30.04.2024, від підписання протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився (а.с.1);

копію протоколу серії ААД №654891 від 30.04.2024 (а.с.2);

копію постанови серії БАБ №703106 від 30.04.2024 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.3);

акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) в якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с.4);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Полтавський обласний центр терапії залежності», складене 30.04.2024 о 13:20 год, в якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.5);

протокол АЗ №001061 про затримання ОСОБА_1 . Згідно даного протоколу 30.04.2024 о 13:10 у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП затримано ОСОБА_1 , який в с. Демидівка Решетилівської ТГ керував автомобілем ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (хода хитка, характерний запах алкоголю з ротової порожнини), на якого було складено адміністративний протокол ААД №654891 ч. 1 ст. 130 КУпАП;

копію доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосоване адміністративне затримання від 30.04.2024 №005-160001258, яким доручено адвокату Чую А.І. представляти інтереси ОСОБА_1 , затриманого СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП (а.с.7);

рапорт інспектора з РПП СПД №1 ВП№2 ПРУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Арендаренка О.О., з якого вбачається, що 30.04.2024 під час несення служби в добовому наряді РПП СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області на службовому автомобілі було виявлено ТЗ ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія, як було пізніше встановлено ОСОБА_1 , який мав механічні ушкодження. Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» було зупинено вказаний транспортний засіб, водію роз`яснено причини зупинки, зачитано права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. На вимогу надати водійське посвідчення та реєстраційні документи на автомобіль водій відмовився як надати документи так і повідомити своє ПІБ. 30.04.2024 о 13:10 годині з метою встановлення особи відбулось адміністративне затримання ОСОБА_1 , відносно якого застосовано захід примусу кайданки (а.с.8).

довідку СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП про технічні характеристики нагрудного відео реєстратора (бодікамери) (а.с.9);

довідку СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП з інформацією про те, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення водія НОМЕР_6 зі статусом здано на зберігання до ТСЦ МВС та транспортний засіб ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 (а.с.10);

компакт диск з написом « ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130», який містить 27 фрагментів з нагрудної бодікамери працівників поліції (а.с.11).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозапис, оцінюючи зібрані і надані докази як окремо так і в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Під час дослідження в судовому засіданні фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0402», який розпочинається 30.04.2024 о 12:22:04 та закінчується о 12:22:04, вбачається, як співробітник поліції наближається до автомобіля ВАЗ, який стоїть на узбіччі дороги з відкритою водійською дверцею.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0403», який розпочинається 30.04.2024 о 12:22:59 та закінчується о 12:27:58, вбачається, як співробітники поліції тримаючи за руки невстановлену особу чоловічої статі, прохають останнього надати їм водійське посвідчення. Невстановлена особа просить відпустити її та повідомляє, що документи знаходяться в автомобілі та починає вириватись, працівники поліції не відпускають та продовжують тримати. В подальшому невстановлена особа запитує у працівників поліції на підставі чого вони просять надати їм водійське посвідчення. Працівник поліції повідомляє, що оскільки він був ними зупинений то має надати водійське посвідчення. Невстановлена особа починає запитувати про причини зупинки, на що йому у відповідь повідомляють, що причиною зупинки стало керування автомобілем без ременя безпеки. Невстановлена особа заперечує факт того, що була зупинена працівниками поліції та керувала транспортним засобом, просить надати докази цього. Працівник поліції повідомляє, що на відеозаписі зафіксовано факт керування та зупинки транспортного засобу та зазначає, що невстановлена особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Невстановлена особа відмовляється надавати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль та продовжує неодноразово запитувати про причини зупинки, у відповідь на це запитання співробітник поліції повідомляє, що причиною зупинки стало виявлення у автомобіля механічних ушкоджень. Невстановлена особа поводить себе зухвало, намагається вириватись з рук співробітників поліції, вимагає її відпустити, у відповідь працівник поліції повідомляє, що до останньої буде застосовано спецзасіб кайданки. На запитання, за що буде застосовано кайданки співробітник поліції повідомляє, що за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Працівником поліції запропоновано невстановленій особі пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестера драгер. Невстановлена особа відмовляється надавати водійське посвідчення та стверджує, що працівники поліції її не зупиняли.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0404», який розпочинається 30.04.2024 о 12:27:59 та закінчується о 12:32:58, вбачається, що працівники поліції під руки ведуть невстановлену особу до патрульного автомобіля, повідомивши, що останній не вдасться втекти та уникнути відповідальності. Невстановлена особа повідомляє, що її незаконно затримали, що він не пив та не керував автомобілем, продовжує вириватись з рук поліції, поводе себе зухвало. Працівник поліції повідомляє про адміністративне затримання та застосування спецзасобу- кайданки у зв`язку з непокорою працівникам поліції. Працівники поліції поміщають невстановлену особу до патрульного автомобіля.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0405», який розпочинається 30.04.2024 о 12:32:58 та закінчується о 12:37:58, вбачається, що співробітник поліції перебуваючи в салоні патрульного автомобіля в телефонній розмові повідомляє невідомому співрозмовнику, що було затримано п`яного та складено протокол про адміністративне правопорушення, затримана особа висловлює незгоду з даним твердженням та зазначає, що жодного протоколу відносно неї не було складено. В подальшому затримана особа висловлює незгоду зі своїм затриманням, працівник поліції повідомляє, що транспортний засіб було зупинено на законних підставах передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме у транспортного засобу виявлено механічні ушкодження. Затримана особа не погоджується з доводами працівника поліції, зазначає, що відеозаписом з бодікамери спростується твердження працівника поліції про зупинку транспортного засобу під його керуванням.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0406», який розпочинається 30.04.2024 о 12:37:58 та закінчується о 12:42:58, вбачається, що співробітник поліції повідомляє затриманій особі, що відносно неї буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування в стані алкогольного сп`яніння. Затримана особу заперечує факт зупинки та керування, просить надати відеозапис з бодікамери. Працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки на алкотестор драгер або в медичному закладі. Затримана особа відмовляється від проходження огляду, повідомляє, що в суді буде висловлювати свою незгоду з діями поліції.

На фрагментах відеозаписів з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри яких «0407», «0408», які розпочинається 30.04.2024 о 12:42:58 та закінчується о 12:52:58 зафіксовано розмову затриманої особи з працівниками поліції в патрульному автомобілі, остання висловлює незгоду з діями працівників поліції, заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, виражається нецензурно на адресу працівників поліції.

На фрагменті відеозапису останні цифри яких «0409», «0410», які розпочинаються 30.04.2024 о 12:52:59 та закінчуються о 13:00:00 зафіксовано, як працівник поліції перебуваючи в патрульній машині намагається на мобільному пристрої переглянути відеозапис з невстановленого пристрою.

На фрагментах відеозаписів останні цифри яких «0411»-«0428», які розпочато 30.04.2024 о 13:06:32 та закінчено о 14:39:53 зафіксовано доставку затриманої особи до відділення поліції, встановлення її особи, складання протоколу адміністративного затримання, протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, складання постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Затримана особа заперечувала проти того, що вона є ОСОБА_1 , зазначала, що протокол складається відносно іншої особи. Працівником поліції надано на огляд фрагмент відеозапису, затримана особа повідомила, що з даного відеозапису не вбачається факт зупинки транспортного засобу. Працівником поліції вголос зачитано зміст протоколу складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, затримана особа з обставинами викладеними в протоколі не погодилась, від підписання протоколу та надання пояснень відмовилась. Зафіксовано спілкування працівника поліції з адвокатом Чуєм А.І.

Відповідно до ст. 35 Закону України Про Національну поліцію передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Відповідно до частини третьої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в Рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає саме у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Частина 1 ст. 130 КУпАП за своєю правовою природою є бланкетною нормою права, яка відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно - правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР України).

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку та керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції.

Узагальнюючи вищевикладене, враховуючи об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ініціатором складення протоколу повинно бути доведено наявність одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Безпосередньо дослідженими в судовому засіданні 27 фрагментами відеозапису з бодікамери повністю спростовуються викладені в рапорті інспектора з РПП СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Арендаренка О.О. обставини справи про те, що 30.04.2024 під час несення служби в добовому наряді РПП СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області на службовому автомобілі було виявлено ТЗ ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія, як було пізніше встановлено ОСОБА_1 , який мав механічні ушкодження. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено вказаний транспортний засіб, водію роз`яснено причини зупинки, зачитано права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

З досліджених в судовому засіданні фрагментів відеозаписів з нагрудної бодікамери взагалі не вбачається, щоб працівниками поліції було здійснено зупинку автомобіля ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Натомість, з дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_2 у русі не перебував, а стояв на узбіччі дороги, водійські дверцята були відчинені, з дослідженого відеозапису не вбачається можливим встановити хто саме перебував за кермом даного автомобіля.

Розмова працівників поліції з ОСОБА_1 відбувалась поза межами автомобіля на відкритій ділянці місцевості. Останній заперечував факт керування транспортним засобом, зупинки його працівниками поліції, перебування в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Окрім того, як вбачається, з дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово запитував працівників поліції про підстави зупинки транспортного засобу, у відповідь на що отримав різні підстави зупинення. Один працівник поліції йому повідомив, що причиною зупинки стало те, що він керував автомобілем без пристебнутого ременя безпеки, у той час як інший працівник поліції повідомив, що причиною зупинки стало виявлення у автомобіля механічних ушкоджень.

В матеріалах справи міститься копія постанови серії БАБ №703106 від 30.04.2024 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд звертає увагу, що до протоколу не надано жодних доказів підтвердження притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього стягнення за керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, що як стверджував працівник поліції було однією з підстав для зупинки транспортного засобу.

Окрім того, на досліджених фрагментах відеозапису взагалі не зафіксовано щоб працівниками поліції роз`яснювались права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, в тому числі і право на користування послугами адвоката.

Призначений Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги адвокат Чуй А.І., згідно доручення уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 , затриманого СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП за ч. 2 ст. 130 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП присутній не був, з даного питання правової допомоги останньому не надавав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №654891 від 30.04.2024 (а.с. 2), відеозапис, який міститься на диску з написом « ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130» (а.с. 11) не можуть вважатися належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий, та його невід`ємні складові, повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Порядок же збору доказів визначений законодавством, причому в ряді випадків детально. Тому докази можуть бути використані в адміністративному провадженні тільки в тому випадку, коли вони отримані в порядку і з джерел, передбачених законодавством.

Окрім того, судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08,стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування всіх обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Зазначені вище обставини у їх сукупності викликають обґрунтований сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів даного адміністративного провадження.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Оцінюючи кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що факт керування 30.04.2024 ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи, суд вважає, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, крім того, недоведеною є сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАПпідлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко