Справа № 502/2517/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ВАД №610035 01.11.2024 о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_1 в м. Кілія по вул.. Тургенєва, 2, біля магазину «Тургенєвський» не виконав законні вимоги співробітників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред`явити документи відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», шарпав за одяг поліцейських, зірвав жетон поліцейського, відмовився присісти до службового автомобіля та проїхати до відділу поліції, чим здійснив злісну непокору законним вимогам співробітників поліції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що до нього підійшли працівники поліції та не представившись почали вимагати документи не пояснивши причину своїх дій, у зв`язку з чим їм було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеоматеріалами, які долучені поліцейським до протоколу, на якому міститься чотири відеофайли.

Так, з відео вбачається що до ОСОБА_1 , коли він йшов по вулиці, підійшли працівники поліції та почали вимагати документи які посвідчують особу, на що той не категорично, шляхом особистих пояснень їх не надав. Згодом, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було застосовано поліцейський захід примусу фізичний вплив (сила) та за допомогою службового автомобіля доставлений до ВП1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, де було складено протокол про адміністративне затримання АА №203101.

ЗУ «Про Національну поліцію» серед іншого визначено права та обов`язки поліцейського, його дії при виконанні службових повноважень.

Так, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 6).

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію», обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук (ч. 3 ст. 18).

Статтею 29 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено вимоги до поліцейського заходу:

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» перевірка документів є превентивним поліцейським заходом, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Фізичний вплив (сила), відповідно до п.1 ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про Національну поліцію», є поліцейським заходом примусу, який полягає у застосуванні будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників, та застосовується виключно в порядку, передбаченому ст. 43 Закону та у даному випадку ст. 44 Закону.

Так, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим (ст. 43).

Відповідно до ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

З вивчених матеріалів справи, зокрема доданого диску з відео файлами з нагрудної камери поліцейського, можна дійти висновку, що поліцейські при виконанні своїх службових повноважень не дотримались вищенаведених норм закону, зокрема під час здійснення превентивних поліцейських заходів з перевірки документів, останні не виконали вимоги ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію». Також, при застосуванні заходів примусу у вигляді фізичної сили, поліцейським не виконано вимогу ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про Національну поліцію».

Зазначене в сукупності дає підстави вважати, що ОСОБА_1 було правомірно відмовлено у вимозі поліцейського пред`явити документи, відтак і у подальшому відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (набуло статусу остаточного 11 липня 2013 року).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, у відповідності до норм ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку про закриття провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247 ч.1 п.1, 252, 266, 278, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Березніков