справа № 361/1678/24
провадження № 3/361/1618/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера інваліда ІІІ групи довічно, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2024 серії ВАД №584767 12.02.2024 близько 21-00 години за адресою: АДРЕСА_1 , « ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою, буянив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП».

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2024 серії ВАД №584769 15.02.2024 близько 10-00 години за адресою: АДРЕСА_1 , « ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 фізичного характеру, а саме штовхав, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП».

На підставі ст. 36 КУпАП суд, вважає за доцільне зазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки справи стосовно ОСОБА_1 розглядаються одним і тим же органом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні домашнього насильства категорично заперечив, пояснив, що він ніколи матір не ображав, вона хворіє, 12.02.2024 він пішов в аптеку за ліками, а коли повернувся вдома були працівники поліції та зазначили, що я побив матір, на заперечення не реагували, вивели його в коридор та нанесли удари, тому він перелякавшись підписав складені ними документи. Після цього він зателефонував на 102 та повідомив, що його побили працівників поліції, після чого 15.02.2024 знову приїхали чотири працівника поліції, просили вибачення та надали підписати документи, які ОСОБА_1 підписав не читаючи, так як вважав що це його пояснення з приводу події від 12.02.2024.

Зазначена в протоколах як потерпіла особа ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що її син ОСОБА_1 ніколи не застосовував до неї будь-якого насильства, він її доглядає, а написані в протоколах обставини не правдиві, навпаки її сина побили працівники поліції та ще й склали на нього двічі протокол про адміністративне правопорушення. Пояснила, що 12.02.2024 їй стало зле, вона впала і закричала, після чого підбіг син, допоміг їй піднятися та поклав на диван, після чого побіг в аптеку за ліками, а через деякий час до квартири прийшли двоє поліцейських, яких ОСОБА_2 не викликала, після чого вони побили сина, який повернувся з аптеки з ліками, та склали на нього протокол. Вважає, що поліцію могла викликати сусідка, яка почула крик ОСОБА_2 після падіння на пол. Чому на сина склали протоколи про скоєння домашнього насильства - не знає, зазначені в протоколах обставини не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд наголошує, що об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції даної статті дій, та передбачає існування обов'язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов'язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров'ю потерпілого.

Оскільки умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру є обов`язковим елементом об`єктивної сторони, відповідні фактичні обставини підлягають обов`язковому детальному опису в протоколі, а також доказуванню в судовому засіданні.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Разом з тим, обставини, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки жодних доказів про те, що 12.02.2024 та 15.02.2024 ним вчинялося домашнє насильство до суду не надано, наслідки, які воно спричинило потерпілій в протоколі не зазначено, а сама потерпіла категорично заперечує вчинення відносно неї її сином ОСОБА_1 домашнього насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247,283 -285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №361/1678/24 (провадження № 3/361/1618/24) та №361/1679/24 (провадження №3/361/1620/24), присвоївши об`єднаному провадженню №361/1678/24 (провадження № 3/361/1618/24).

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко