Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/855/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ПрАТ «Яготинський маслозавод» ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення від 06.05.2024 року (серії ААД № 199908) 06 травня 2024 року о 16 год. 15 хв. в Київській області в м. Яготин по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chery Beat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду 1,78 ‰, чим порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 направила письмові пояснення з котрих вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №199908 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Chery Beat, д.н.з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest Drager 6810 № ARAM 3593. Результат 1,78 проміле № тесту 539, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, вищевказану вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції не здійснювали, автомобіль стояв в нерухомому стані та будь-якої функції водія ОСОБА_1 не здійснював.

При цьому, із долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підійшов на прохання працівників поліції із магазину «Скорпіон», в зв`язку із його розшуком через невірне припаркування автомобіля. Факт невірного припаркування автомобіля та перебування його в нерухомому стані додатково підтверджується, долученим до матеріалів справи рапорту, з якого вбачається, що 06.05.2024 року до відділку поліції надійшло звернення про те, що водій на авто чері, д.н.з НОМЕР_1 , синій колір, в стані АС, перекриває дорогу, в даний час коло відділку.

В той же час, слід зауважити, що дійсно 6 травня 2024 року ОСОБА_1 поставив автомобіль біля відділку поліції та пішов до магазину «Скорпіон», там ОСОБА_1 зустрів свого знайомого де з ним випив горілки, проте ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не мав наміру ним керувати.

Однак, працівники поліції вказані факти проігнорували та з незрозумілих на те причин склали відносно ОСОБА_1 спірний протокол.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи в ньому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Так, Київський апеляційний суд у своїй постанові від 28 січня 2022 року по справі № 369/12706/21 звернув увагу на те, що «наявний в матеріалах справи відеозапис нагрудних відеокамер працівників поліції не містить даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 заперечував при цьому факт керування. Автомобіль розташовувався на паркувальному майданчику прибудинкової території.

За таких обставин, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Тойота» номерний знак НОМЕР_2 в ході апеляційного розгляду не встановлено.»

У постанові від 16 травня 2023 року по справі № 755/3262/23 Київський апеляційний суд вказав, що « будь-яких доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.

Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.»

У постанові від 21 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд зазначає, що « з дослідженого відеозапису не вбачається, що автомобіль «Volkswagen», н/з НОМЕР_2 рухався або переслідувався поліцейськими. Відсутня на відеозаписі фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль та хто був за кермом. Отже, вказаний відеозапис, який є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen», н/з НОМЕР_1 матеріали справи не містять.»

У постанові від 19 лютого 2024 року по справі №367/7168/23 Київський апеляційний суд вказав, що «як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вказаний відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 постійно зазначає працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом. Таким чином, будь-яких доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю матеріали справи не містять. Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.»

У постанові Київського апеляційного суду від 11 березня 2024 року по справі № 753/22920/23 звернув увагу на те, що « в судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , наполягав на задоволенні апеляційної скарги та звернув увагу суду, що в матеріалах адміністративного провадження повністю відсутні будь які докази керування ОСОБА_1 автомобілем. На спростування пояснень ОСОБА_1 суд послався на те, що у транспортному засобі він знаходився на водійському сидінні з увімкненим двигуном та габаритами, на наявність в бортовому комп`ютері автомобіля пробігу з моменту заведення двигуна в кількості 22 кілометри. До таких висновків апеляційний суд відноситься критично, тому що відеозапис не містить а ні фіксації бортового комп`ютера з вищезазначеними показниками а ні того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до місця зупинки, адже відеозйомка починається лише з моменту звернення працівників поліції до ОСОБА_1 , який знаходився у запаркованому біля будинку де він мешкає, автомобілі, та містить його покази про те, що він не був зупинений представниками поліції під час руху транспортного засобу і не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.»

У постанові від 29 січня 2024 року по справі № 754/14444/23 Київський апеляційний суд вказав, що «долучені до Протоколу відеозаписи, які додані, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі не фіксує керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, більше того, не містить відео фіксація і перебування ОСОБА_1 за кермом будь-якого транспортного засобу.»

У постанові від 22 січня 2024 року по справі № 759/20159/23 Київський апеляційний суд звернув увагу на те, що «будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , матеріали справи не містять, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції з місця пригоди не відображає тих обставин, за якими можливо було б достеменно встановити, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом автомобіля.»

У постанові від 1 березня 2024 року Київський апеляційний суд по справі №758/10193/23 вказав, що « посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи, суд не звернув уваги, що дані докази не підтверджують ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за адресою і в час, які вказав поліцейський в протоколі, ні факту зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, ні факту керування автомобілем ОСОБА_1. При цьому, суд не звернув уваги, що відмова ОСОБА_1 від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, за умови відсутні доказів про керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння чи з ознаками такого сп`яніння, не є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та не утворює складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.»

Крім того, слід звернути увагу на те, що визнання вини у протоколі було вказано на прохання працівників поліції та до моменту оголошення змісту протоколу.

При цьому, слід зауважити, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень. Саме такий правовий висновок було висловлено Верховним Судом у постанові від 15.05.2019 у справі № 537/2088/17.

Додатково, слід вказати, що поліцейським ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків передбачених статтею 268 КУпАП та ст. 64 Конституції України, що свідчить про порушення вимог законодавства під час складання протоколу.

Так, Київський апеляційний суд у своїй постанові від 24 серпня 2023 року по справі № 754/7197/23 звернув увагу на те, що «…дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 377092 та відеозапис з бодікамер поліцейських , суд апеляційної інстанції також встановив, що ОСОБА_1 не було роз`яснено поліцейським його прав та обов`язків передбачених статтею 268 КУпАП та 64 ст. Конституції України. Не роз`ясненні порядок проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від проходження огляду. Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки.»

Крім того, слід звернути увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативно-правовий акт, зокрема конкретний пункт Правил дорожнього руху (ПДР), за що нібито відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на пункт 2.9 Правил дорожнього руху, без зазначення конкретного підпункту.

В той же час, пункт 2.9 Правил дорожнього руху складається із підпункту «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е».

Разом з тим, пункт правил дорожнього руху ОСОБА_1 не інкримінувався.

В той же час, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто саме на працівників поліції покладається обов`язок передати в суд всі матеріали, які стосуються адміністративного правопорушення, в тому числі й повний запис з нагрудних камер поліцейських.

Натомість, у даному випадку, працівниками поліції в порушення вимог 255 КУпАП України не виконано обов`язок щодо збирання доказів, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити його винність у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відео додане до протоколу про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Відповідно до п.43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм, доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 199908 від 06.05.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП додано компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з котрого вбачається, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції не здійснювали, автомобіль стояв в нерухомому стані та будь-якої функції водія ОСОБА_1 не здійснював.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9а Правил дорожнього руху, який ставиться в провину ОСОБА_1 - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (із змінами) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№199908 від 06.05.2024 року про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не доведені належними та допустимими доказами, оскільки з переглянутого відео вбачається, що транспортний засіб нерухомий, припаркований на відведеному місці для паркування авто біля ВП № 2 Бориспілського РУП ГУ НП в Київській області, відео не містить даних про перебування за кермом ОСОБА_1 .. Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував танспортним засобом о 16.15, проте відео розпочинається з 16.25 та інших доказів керування транспортним засобм ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, двічі здійснювалося тестування Alkotest Drager 6810 № ARAM 3593 без зміни мундштуку. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Отже, з огляду на викладене, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді, не здобуто.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи вище викладене, та те, що недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного суду .

Суддя Кисіль О. А.