Справа №403/623/24 провадження № 3/403/386/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколах,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання:

АДРЕСА_1 , громадянина

України (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 26 травня 2021 року органом 3533)

за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення (серія ААД №540594), складеного 01 листопада 2024 року інспектором з РПП СПД (смт.Устинівка) ВП №1 (м.Долинська) Кіровоградського РУП ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони зазначені в протоколі) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 01 листопада 2024 о 21 год. 30 хв. в с-щі Устинівка по вул.Ломоносова №9 гр-н ОСОБА_1 здійснював рух на т.з. «АЗЛК 2140» державний номерний знак НОМЕР_2 при цьому місцевим загальним судом на строк 12 місяців був позбавлений права керування т.з.. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 02 серпня 2024 року гр-н ОСОБА_1 постановою серія ЕНА №2738376 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

01 листопада 2024 року о 21 год 30 хв. в с-щі Устинівка Кропивницького району біля будинку №9 по вул.Ломоносова гр-н ОСОБА_1 керував т.з. «АЗЛК 2140» державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатору Alcotest Drager 6820, тест №1368, результат: 2,56 проміле. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2024 року справи №403/623/24 (провадження №3/403/386/24) та №403/624/24 (провадження №3/403/387/24) про адміністративні правопорушення щодо притягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП були об`єднані в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі №403/623/24 (провадження №3/403/386/24).

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток про виклик до суду на вказані в протоколі адреси його місця проживання (а.п.30, 31). Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень за номерами відправлень 169 та 529, гр-н ОСОБА_1 особисто отримав повістки про виклик в судове засідання (а.п.33, 34).

Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про здійснення розгляду Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, що підтверджується отриманням ним особисто повісток про виклик до суду, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складених стосовно нього протоколів, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративні правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Ч.4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На підтвердження обставини повторності вчинення гр-ном ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування) до протоколу серії ААД №540594 в якості доказу була додана роздруківка (з аналітичної системи «Армор») постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматизованому режимі серія ЕНА №2738376 від 02 серпня 2024 року про притягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Зазначений доказ оцінюється судом як такий, що не є достатнім та належним для підтвердження вини гр-на ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів набрання зазначеною постановою законної сили з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Натомість зі змісту доданої до протоколу роздруківки постанови серія ЕНА №2738376 від 02 серпня 2024 року не вбачається жодної з передбачених ст.291 КУпАП обставин, після настання яких постанова набирає законної сили.

Будь-яких доказів на підтвердження вручення (отримання) гр-ну (гр-ном) ОСОБА_3 копії постанови серії ЕНА №2738376 від 02 серпня 2024 або направлення йому засобами поштового зв`язку зазначеної постанови та отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в отриманні цієї постанови, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення постанови до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, додано не було.

Отже, враховуючи передбачений ч.2 ст.291 КУпАП порядок набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили, у суду, враховуючи не надання доказів протилежного, відсутня можливість встановити обставину набрання постановою серії ЕНА №2738376 законної сили станом на дату складення протоколу серія ААД №540594 від 01 листопада 2024 року.

При цьому додані до протоколу на підтвердження обставин вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як докази: 1) відеозапис з технічного засобу відеозапису №700165, що міститься на цифрових носіях інформації DVD-R дисках; 2) інформація з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» №14750/111-2-2024 від 08 листопада 2024 року про притягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП від 02 серпня 2024 року та неотримання ним посвідчення водія; 3) протокол про адміністративне правопорушення (серія ААД №540593) від 01 листопада 2024 року за ч.2 ст.130 КУпАП, не можуть за своєю правовою природою та змістом замінити (уточнити, доповнити) суть адміністративного правопорушення, що була зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення (повторність вчинення), як таку, що відповідає диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП, а тому не беруться судом до уваги при розгляді справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколу серії ААД №540594 належних та допустимих доказів на підтвердження дати набрання законної сили постановою серія ЕНА №2738376 від 02 серпня 2024 року, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 повторності керування ним транспортним засобом протягом року, будучи особою, позбавленою права керування таким транспортним засобом, та приходить до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі по тексту - Правила дорожнього руху).

За змістом диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2024 року (справа №403/467/24) гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 05 лютого 2024 року.

Відповідно до п.3 розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.130 КУпАП).

Враховуючи викладене, на момент складення 01 листопада 2024 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №540592, вже існувала постанова суду від 24 січня 2024 року про притягнення гр-на ОСОБА_1 да адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили, а тому в його діях вбачається така кваліфікуюча ознака правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, як повторність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п.п.2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського повноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 розділу ІІ Інструкції №1452/735).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічна норма щодо застосування технічних засобів відеозапису при проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу передбачена також і п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок №1103).

За змістом п.5 Порядку №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №540592 від 01 листопада 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; 2) направленням на огляд до закладу охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_2 водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 01 листопада 2024 року, з якого вбачається виявлення поліцейським у гр-на ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів); 3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest Drager 6820), за результатами проведення якого встановлена позитивна проба вмісту алкоголю у видихаємому гр-ном ОСОБА_1 повітрі з кількісним показником 2,56 ‰ (проміле), з яким він погодився; 4) паперовою роздруківкою показника спеціального технічного засобу - «ALCOTEST, прилад №ARLJ 0478» за результатами проведеного стосовно гр-на ОСОБА_1 тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння №1368, з якого вбачається його результат у виді цифрового показника 2,56 ‰ та ознайомлення з таким результатом тесту гр-на ОСОБА_1 ; 5) відеозаписом з нагрудної камери поліцейського за 01 листопада 2024 року, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, з якого вбачається: перебування гр-на ОСОБА_1 на місці дорожньо-траспортної пригоди; визнання ним факту керування транспортним засобом; наявність у гр-на ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів); адресована гр-ну ОСОБА_1 пропозиція поліцейського пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу; згода гр-на ОСОБА_1 на проведення відповідного огляду та повідомленням ним, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння; проходження гр-ном ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу та оголошення поліцейським за результатами тесту цифрового показника вмісту алкоголю у видихаємому ним повітрі 2,56 проміле; адресована гр-ну ОСОБА_1 пропозиція поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у разі його незгоди з результатами тесту; згода гр-на ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на місці з використанням спеціального технічного засобу та відсутність зауважень до порядку його проходження; 6) постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2024 року, якою гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; 7) письмовими поясненнями гр-на ОСОБА_1 , відповідно до яких останній погодився з результатом пройденого ним тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння; 8) інформацією з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» №14752/111-2-2024 від 08 жовтня 2024 року про притягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Долинського районного суду (справа №403/467/23) від 24 січня 2024 року та неотримання ним посвідчення водія.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та в своїй сукупності вказують на доведеність вини гр-на ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, судом встановлено не було.

Передбачених ст.251 КУпАП доказів на спростування даного висновку суду гр-ном ОСОБА_1 під час розгляду справи надано не було.

Таким чином, наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 року, заява №20372/11).

З урахуванням викладеного, суд на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.252 КУпАП, які перебувають в узгодженому зв`язку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що: 1) огляд гр-на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: поліцейським, що має спеціальне звання, - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 за допомогою дозволеного до застосування спеціального технічного засобу; 2) перебування гр-на ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено після проведення відповідного тесту цифровим показником наявності у видихаємому ним повітрі більше 0,2 проміле алкоголю; 3) гр-н ОСОБА_1 допустив повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та визначеного за фактом винесеної судом постанови від 24 січня 2024 року, яка набрала законної сили, внаслідок чого вина гр-на ОСОБА_1 у повторному протягом року керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З урахуванням характеру вчиненого гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, яке стосується порушення ним правил дорожнього руху, що могло створити безпосередню небезпеку для інших учасників дорожнього руху, а також особу правопорушника, який належних висновків для себе щодо неухильного виконання вимог Правил дорожнього руху не зробив та допустив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше піддавалась протягом року адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність гр-на ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, судом не встановлено, в тому числі і з огляду на врахування повторного вчинення ним однорідного правопорушення протягом року та вчинення цього правопорушення в стані сп`яніння, як кваліфікуючих ознак за ч.2 ст.130 КУпАП.

Обставини непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_1 суд не вбачає.

Підстав для застосування до гр-на ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП судом не встановлено.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 , відсутні.

За змістом п.57 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (заяви №,№15809/02, 25624/02), Суд постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одночасно з цим судом враховується, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоровя інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоровю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року по справі № №702/301/20.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, вважаю за необхідне і достатнє накласти на гр-на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, що за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та здійснення на нього виховного впливу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 605 грн. 60 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 33, 35, 36, 40-1, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130, ст.ст.245, 247, 251, 268, 277, 279, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 34000 грн. 00 коп. (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0011001 (Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху);

код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), реквізити для сплати:

стягувач: Державна судова адміністрація України;

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Роз`яснити гр-ну ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.130 КУпАП (68000 грн. 00 коп.).

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова