Номер провадження3/205/4228/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області від 02.03.1999 року, громадянина України, не працюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2024 року близько 00 годин 20 хвилин за адресою м. Дніпро, вул. Курінна,19, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги тимчасового заборонного припису серія АА №532483 від 09.09.2024, а саме заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Крім того, цього ж дня о 09 годині 40 хвилин за адресою м. Дніпро, вул. Курінна,19, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги тимчасового заборонного припису серія АА №532483 від 09.09.2024, а саме заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомили, клопотань про перенесення судового засідання не подавали. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а саме: протоколом серії ВАВ№221538 від 10.09.2024, протоколом серії ВАД №068728 від 10.09.2024 року, рапортом від 10.09.2024 інспектора Кулібаба Т.М., рапортом інспектра взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП Денисенка І., формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.09.2024 року, протоколами адміністративного затримання серії АА№157986 від 10.09.2024 року, серії АЗ №069845 від 10.09.2024 року, терміновим заборонним приписом серії АА №532483 від 09.09.2024 року, який було встановлено ОСОБА_1 з 09.09.2024 по 14.09.2024 року.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він повторно не виконав терміновий заборонний припис.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області від 02.03.1999 року, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області від 02.03.1999 року, в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Максим ТАУС