Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/1776/2024Справа №: 641/5002/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2024 року о 16 годині 25 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21043 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі буд. № 26-Б по вул. Каденюка в м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», що підтверджується тестом № 2849 від 21.07.2024. Результат становить 1,32 проміле. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що з аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

Крім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 неодноразово направлено повістки про виклик до суду за місцем його мешкання, однак, конверти повертались поштовим оператором з відміткою «адресат відсутній».

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи.

Справа надійшла до суду 26.07.2024. Судові засідання призначались 14.08.2024. 17.09.2024 та 05.11.2024.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у розумні інтервали часу не вжив жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження та не скористався своїм правом, забезпеченим судом, надати особисто доводи в обґрунтування своєї позиції, суд вважає, що він був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи належним чином.

У зв`язку з наведеним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши додані до адміністративного протоколу матеріали, вважає доведеною вину ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 , підтверджується матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 899787 від 21.07.2024, яким встановлено обставини та факти правопорушення;

-згідно відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 , 21 липня 2024 року о 16 годині 25 хвилини, керував транспортним засобом «ВАЗ 21043 ЗНГ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі буд. № 26-Б по вул. Каденюка в м. Харкові, де був зупинений працівниками поліції відповідно до п. З ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме за непрацюючий правий стоп сигнал. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився. За результатами огляду за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820», що підтверджується тестом № 2849 від 21.07.2024 вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 1,32 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився;

-згідно роздруківки тестування на алкоголь газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» номер приладу АКНК-0043, тест № 2849 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестування проведене 21.07.2024 о 16:30 год., результат тесту - 1,32 проміле алкоголю у видихаємому повітрі;

-з направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу від 21.07.2024 о 16:33 год. вбачається, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ;

-згідно довідки старшого інспектора з ОД ВАЛ УПП в Харківській області капітана поліції Анни Домріної, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Інших об`єктивних доказів, які б спростовували наведені у протоколі про адміністративне правопорушення факти, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, а саме: керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, обставини справи, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя - В. О. Музиченко