Справа № 361/7607/24 Суддя в суді першої інст. - Сіренко Н.С.
Провадження № 33/824/5659/2024 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

захисника - Маляренка С.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 24.07.2024 о 23:44 год. по вул. Старий шлях, 51, в селі Семиполки, Київської області, Броварського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN PATHFINDER д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у найближчому медичному закладі категорично відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 4775241 та № 475749, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Маляренко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що висновки суду першої інстанції не грунтуються на належних та допустимих доказах.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Так, вказує, що з дослідженого відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, натомість поліцейські пропонували йому пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров`я, а саме в м. Бровари, а пропонували пройти огляд в медичному закладі в м. Бориспіль.

Також, вказує, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також не забезпечено його захисником, хоча останній заявляв таке клопотання.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 103905 від 25.07.2024, який складено уповноваженою особою та який у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2024 о 23 год. 44 хв., в селі Семиполки, керував транспортним засобом NISSANPATHFINDERд.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі відмовився;

- актом огляду та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до КНП "ББЛІП" від 25.07.2024 із записами «не проводився», в яких зафіксовані виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.5,6);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, в якому зафіксовано, як працівники поліції наздоганяють автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 , зупиняють вказаний автомобіль, повідомляють водію причину зупинку, водій повідомляє, що «він їде з чергування», перевіряють документи, на питання працівника поліції чи вживав алкоголь, останній відповів «вживав», пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, погоджується пройти огляд, однак після приїзду СОГ, постійно комусь телефонує, в подальшому, відмовляється проходити огляд на стан алкогольного оп`яніння без участі свідків, поводить себе агресивно, погрожує, що він зі зброєю, в подальшому погоджується їхати в лікарню для проходження огляду, однак керуючи своїм автомобілем, на що працівники поліції відмовили вказуючи на наявність ознак алкогольного сп`яніння, після чого він залишив місце події (а.с.10).

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, зазначені вище докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, відтак, його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України сумнівів не викликає, а тому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а наполягав на проходженні огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, є неспроможними.

За таких обставин вважаю, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко