Справа № 931/708/24
Провадження № 3/931/463/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., з участю ОСОБА_1 та її захисника Рущака В.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , завідуючої аптекою №40 ТзОВ «Волиньфарм», протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134180 від 21.09.2024 року, водій ОСОБА_1 21.09.2024 року о 22:30 год. в смт. Локачі по вул. Луцькій, 2 Володимирського району Волинської області, керувала транспортним засобом марки «SKODA FABIA», днз. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Від керування транспортним засобом відсторонена.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

30.10.2024 року захисник Рущак В.М. подав клопотання про допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та поліцейського ОСОБА_5 .

20.11.2024 захисник Рущак В.М. подав клопотання, в якому зазначає, що працівниками поліції грубо порушено Інструкцію №1452/735 від 09.11.2015, оскільки відеозапис події достовірно свідчить про надуманість з боку патрульного щодо наявності неіснуючих ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Після відмови ОСОБА_1 , поліцейський мав забезпечити доставку її до найближчого закладу охорони здоров`я, однак в порушення п. 6 Порядку, п.7 Інструкції та ст..266 КУпАП цього не зробив. Також не роз`яснив необхідність такого проходження та надати відповідне направлення, де ОСОБА_1 мала би надати свою згоду або відмову. Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні дані, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 , як водія, від керування транспортним засобом, що дає підстави вважати, що така не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що забирала своїх подруг із святкування, саме вони знаходились в салоні автомобіля і від них було чути запах алкоголю. Вона особисто на це святкування не ходила через незадовільний стан здоров`я. Як тільки вона з подругами виїхали, побачила проблискові маячки патрульного автомобіля поліції. Зупинилась у дозволеному місці та увімкнула сигнал аварійної зупинки. Після цього до її автомобіля підійшов працівник поліції, повідомив причину зупинки та оголосив, що відчуває запах алкоголю із салону. На що вона повідомила, що запах чути від подруг, яких забрала із святкування. Від проходження огляду з допомогою алкотестера «Драгер» відмовилась, оскільки не вживала алкогольних напоїв та не вбачала підстав для такого огляду. Окрім того , в неї є проблеми із здоров`ям, через що не може належним чином продути в прилад «Драгер», що теж було причиною відмови. На медичний огляд була згідна, однак працівники поліції її відмовили від такого, оскільки вже був складений протокол.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що протокол незаконний, оскільки ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачено підстави для зупинення транспортного засобу. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 29.10.2024 скасовано постанову серії ЕНА № 3102710 від 21 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Просив закрити адміністративне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення з врахуванням письмових пояснень, а клопотання від 30.10.2024 про допит свідків та поліцейського залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора із службового автомобіля, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 розділу І Інструкції).

Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134180 від 21.09.2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовилася; рапорт поліцейського з РПП СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Гомона О.Л.; копію постанови серії ЕНА №3102710 від 21.09.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відеозаписи реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та її відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачаються обставини події та процедура проведення огляду на стан сп`яніння.

З врахуванням наведенного та пояснень захисника ОСОБА_6 , його клопотання про виклик свідків та поліцейського слід залишити без розгляду.

У своїх поясненнях адвокат Рущак В.М. посилається на ту обставину, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу та рішенням суду скасовано постанову про накладення стягнення за порушення п. 2.9 «в» ПДР. Однак, з даним твердженням не можливо погодитися з огляду на наступне. Відповідно до ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу. Крім того, статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено перелік причин, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Враховуючи наведене, не беру до уваги доводи захисника щодо скасування постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП, як законної підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки вважаю, що на момент зупинки та складання цієї постанови у поліцейського були підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення і він діяв відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Із безперервного відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який досліджений у судовому засіданні, вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через неосвітлений номерний знак у темну пору доби. Після огляду номерного знака, ОСОБА_1 повернулась на місце водія, і у цей час працівник поліції повідомив, що відчув запах алкоголю, на що ОСОБА_1 відповіла, що це вживали її подруги, які перебували в салоні автомобіля, а вона везе їх додому після святкування. Поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки в нього є підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння, на що водійка спочатку погодилась, але потім відмовилась, так як не вбачала у цьому потреби і запевняла, що алкоголь не вживала. Поліцейські роз`яснили їй підстави проведення такого огляду, та запропонували проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 знову відмовилась, зазначаючи що в тому нема потреби. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на підставі п. 2.5 ПДР на неї буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не заперечила. Після цього поліцейський повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, на що вона відмовилась. Вподальшому поліцейський ознайомив водія із ст. 63 Конституції України та іншими правами, визначеними ст.. 268 КУпАП.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що досліджені докази в сукупності підтвердили, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувся у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, а доводи захисника ОСОБА_6 про те, що працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, спростовується вищенаведеним.

Доводи захисника ОСОБА_6 , що в матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, так як в протоколі зазначено, що від керування транспортним засобом відсторонена, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП, а також підтверджується відеозаписом.

Інші доводи, викладені у поясненнях ОСОБА_1 та її захисника, не вважаю такими, що спростовують факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

На переконання судді, інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок, що в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 24.09.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , станом на 21.09.2024 року отримувала посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 0744 від 22.12.2016 року (а.с. 7). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію «водій».

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, як на водія, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з неї слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, який має бути сплачений на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко