ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2797/24 Справа № 173/239/24 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 03.01.2024 року о 22 годинні 30 хвилин в м. Верхньодніпровськ по вул. Римська, 1, Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra ДНЗ НОМЕР_1 з ознакам наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у Верхньодніпровській ЦРЛ водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, оскільки він не порушував п. 2.5 ПДР України, так як не вживає заборонених речовин, а працює на підробітках зварювальником, і 03 січня 2024 року протягом дня здійснював дану роботу. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що після зупинки його автомобіля працівник поліції почав безпідставно світити ліхтарем в очі, в темну пору доби, а також боді камера працівника поліції не була включена з самого початку. Крім цього, час вчинення правопорушення зазначений у протоколі відрізняється від зафіксованого на бодікамері. Свідки на місці не залучалися, а факт відмови зафіксований на невстановлений прилад. Разом з цим, свідок ОСОБА_2 підписував пустий бланк протоколу, про що зазначив йому( ОСОБА_1 ). Сам протокол має виправлення, не містить даних про ознаки сп`яніння, складений без участі свідків, Акт огляду не містить дати, а в направленні є виправлення, тому ці документи не можуть бути доказами. Також, працівники поліції не відстороняли від керування. Під час розгляду справи суд І інстанції не розглянув клопотання про допит свідка.

Відповідно до ст. 294 КупАП, ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до апеляційного суду не з`явилися, клопотань про перенесення справи до початку судового засідання не отримано, тому можливо здійснити перегляд без його участі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля, зазначили ОСОБА_3 причину зупинки, після чого запропонували пройти огляд, водій відмовився; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які також засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду; актом огляду яким встановлено ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 ; направленням в заклад охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, факт наявності ознак сп`яніння підтверджується Актом огляду та направленням для проходження огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому, Інструкцією від 11 листопада 2015 р.за № 1413/27858 передбачено зразок бланку Акту огляду, який не передбачає дати його складання, тому доводи в цій частині безпідставні. Дійсно направлення на огляд в заклад охорони здоров`я містить виправлення, але воно є незначним, і не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. При цьому направлення складалося після пропонування пройти огляд водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом від відповідає положенням ст.ст. 254-256 КУпАП, в ньому серед іншого зазначено суть правопорушення, серед якої є час вчинення правопорушення, який збігається із часом зазначеним у поясненнях свідків. В протоколі також зазначені ознаки сп`яніння.

Порушень процедури проходження огляду працівниками поліції апеляційним судом не встановлено, як видно з метеріалів працівниками поліції залучалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Доводи апеляційної скарги, що свідок ОСОБА_2 підписував пустий бланк не підтвердженні під час перегляду і таких даних до апеляційної скарги не долучено.

Стосовно факту відсторонення від керування, то відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_1 після відмови від огляду залишив автомобіль і пішов у невідомому напрямку.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький