ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Чистої В. В.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його представника - адвоката Капіноса І. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Коричинці, Деражнянського району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно постанови судді, 09 лютого 2024 року о 15:15 год., в умовах особливого періоду, молодший сержант ОСОБА_1 , знаходився на території розташування в/ч НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати.

Зазначив, що суд розглянув справу поверхово і формально, дослідивши матеріали справи, не надав їм належну оцінку.

Пояснив, що при шикуванні особового складу підрозділу, він старшому по підрозділу задав питання, чому не весь особовий склад шикується. Однак, замість того, щоб поставити в стрій увесь особовий склад, його звинуватили у вживанні алкогольних напоїв, що він заперечив, оскільки алкогольних напоїв не вживав.

Вказав, що після цього його повезли до командування роти та до лікаря підрозділу та запропонували підписати якісь документи, але він відмовився підписувати. Пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я йому не пропонували. Йому не відомо, на якій підставі був зроблений висновок про те, що він вживав алкогольні напої.

Зазначив, що у в протоколі не зазначені свідки цієї події. Також особа, яка складала протокол, не роз`яснила йому права, в тому числі і право надавати свої пояснення, надавати документи та докази по справі.

У протоколі не зазначено час та дату розгляду справи та суд, в якому буде розглядається це справа, а суд в свою чергу не направив йому судової повістки та не повідомив його про час та місце проведення судового засідання. Зазначив, що в оскаржуваному рішенні, суд зазначив, що нібито направляв CMC повідомлення про призначення судового засідання. Однак, ці повідомлення він не отримував. Він є військовослужбовцем і весь час знаходився в зоні бойових дій, де не завжди є зв`язок.

Вважає, що суд позбавив його права надавати пояснення в суді, заявити клопотання про виклик свідків та скористатись правовою допомогою адвоката, чим грубо порушив його право на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Капіноса І. В. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, які були долучені до матеріалів справи, суд встановлено наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддя не дотримався.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії А2062 № 2 від 09.02.2024, із відомостями якого ОСОБА_1 було ознайомлено, проте останній від підпису відмовився в присутності свідків;

- письмові пояснення сержанта ОСОБА_2 та старшого матроса ОСОБА_3 , які надали аналогічні пояснення від 09.02.2024 про те, що стали свідками як 09.02.2024 о 15:15 год. молодший сержант ОСОБА_1 знаходився на території розташування в/ч НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння;

- акт фіксації відмови молодшого сержанта ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного огляду від 09.02.2024.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заперечував дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та вказав, що з протоколом він ознайомлений не був, протокол у його присутності не складався, права та обов`язки йому роз`яснені не були.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього склали лише тому, що під час шикування особового складу, він зробив командиру зауваження. Також додав, що є сумнів, що у протоколі про адміністративне правопорушення підписи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконані цими особами, а тому просив цей протокол визнати недопустимим доказом.

Перевіряючи вказані доводи апелянта, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії А2062 № 2 від 09.02.2024, цього дня о 15:15 год., в умовах особливого періоду, молодший сержант ОСОБА_1 , знаходився на території розташування в/ч НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дослідивши цей протокол судом встановлено, що дійсно, протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу» міститься запис «відсутні», однак цей запис зроблений особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а не самим ОСОБА_1 .

Окрім того, є очевидним, що підписи у протоколі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відрізняються від підписів, які зроблені від їх імені у їх письмових поясненнях щодо виявлення факту адміністративного правопорушення, а також у акті фіксації відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що також викликає обґрунтовані сумніви у законності складання цього протоколу.

Отже, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено формально у його відсутність та він з ним не знайомився, права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП йому роз`яснені не були.

Для з`ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції неодноразово викликалась особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , однак SMS-повідомлення не доставлені, конверти з повсткою повернуті на адресу суду.

Тому апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості перевірити обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, апеляційний суд вважає, що суддя дійшов неправильного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено з додержання вимог статті 256 КУпАП. Усі сумніви, які виникли при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, судом тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки суддя місцевого суду притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколом, який складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку чим дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За такого, наявні підстави для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова