Справа№464/3590/24
пр.№ 3/464/1570/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №319785 від 05.05.2024, ОСОБА_1 05.05.2024 о 22:00 год. за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вчинила домашнє психологічне насильство, а саме: контроль, словесні образи, приниження, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення, а також спричинення емоційної невпевненості, завдала шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 .

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі, заперечила. Зазначила, що саме ОСОБА_2 05.05.2024 вчинив щодо неї фізичне та психологічне насильство, в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , а саме штовхав та кричав, чинив психологічний тиск, внаслідок чого завдано шкоду її здоров`ю, у зв`язку з чим звернулась у поліцію. Однак, коли на місце події прибули працівники поліції, ОСОБА_2 заявив, що теж бажає написати заяву щодо її дій. Як наслідок, працівники поліції склали два протоколи про адміністративні правопорушення відносно неї та ОСОБА_2 , а також винесли термінові заборонні приписи. Вважає, що працівники поліції упереджено склали протокол відносно неї, покликаючись лише на пояснення ОСОБА_2 , не маючи доказів на підтвердження насильства з боку ОСОБА_1 . Станом на час винесення припису не існувало безпосередньої загрози його життю чи здоров`ю. З пояснень ОСОБА_2 не зрозуміло, в чому саме полягало насильство 05.05.2024 відносно нього з боку ОСОБА_1 . Відповідно до відеозапису з відеокамери поліцейського видно, як ОСОБА_1 повідомляє, що чоловік ОСОБА_2 ввірвався в її кімнату і застосував фізичну силу з погрозами, штовхнув її. На запитання поліцейського дитина ОСОБА_3 повідомила, що тато кривдить маму, залякує, зловживає алкоголем. Згідно з висновком психолога від 29.05.2024 після проведення обстеження ОСОБА_1 виявлено підвищену тривожність, страх за майбутнє життя і здоров`я, що може бути результатом пережитих стресів, психотравмуючих впливів щодо неї зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Зокрема, ОСОБА_1 згадувала останній випадок насильства, що мав місце 05.05.2024. За вищевказаних обставин захисник Гнідець О.М. звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки станом на цей час проживають окремо, жодного впливу психологічного характеру щодо нього не чиниться.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, стаття 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Разом з тим, в ході розгляду справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.

Як видно з пояснень ОСОБА_2 від 05.05.2024, останній вказує на загальну характеристику відносин, що склались між ним та ОСОБА_1 . При цьому, про обставини події, що мали місце 05.05.2024 о 22:00 год. за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, не зазначає.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише щодо особи, яка притягується до відповідальності, і в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів.

Так, у заяві, що надійшла на адресу суду 24.07.2024, ОСОБА_2 заперечив факт вчинення ОСОБА_1 відносно нього впливу психологічного характеру.

Крім цього, у протоколі серед іншого наявне твердження про те, що ОСОБА_1 вчинила «інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення», однак таке позбавлене конкретизації та не надає суду можливості перевірити відповідні обставини.

Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено існування належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 05.05.2024 домашнього насильства у формі психологічного насильства щодо ОСОБА_2 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Враховуючи наведене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно закрити.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Дулебко Н.І.