Дата документу Справа № 314/3248/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/847/24Головуючий у 1-й інстанції Кононенко І.О.
Єдиний унікальний №314/3248/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ), Черкаської області, проживає у АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 22.07.2024 року о 19 год. 50 хв. в с.Роздолля, Вільнянського району, Запорізької області по вул.Тиха, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mazda, 3», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, водій ОСОБА_2 в той же час та місці, керуючи транспортним засобом «Mazda, 3», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибравши безпечну швидкість, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на велосипед, який стояв на узбіччі, чим порушив вимоги п.12.1, п.2.3.б ПДР України.

ОСОБА_2 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Кофанов А.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

За ст.124 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу у межах санкції цієї статті.

Свої вимоги мотивував тим, що у справі мала місце не зупинка транспортного засобу поліцейським, а його виїзд на місце ДТП. За таких обставин на думку захисника огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння мав проводитися виключно лікарем (фельдшером), а не поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Жоден зі свідків суддею під час судового розгляду не допитувався, а в їх письмових поясненнях немає жодних відомостей про ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 .

Щодо вчинення правопорушення за ст.124 КУпАП ОСОБА_2 не заперечує факт та обставини цього правопорушення, повністю визнає свою вину в цій частині.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та захисник Кофанов А.В. не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені через додаток «Viber» у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України за №28 від 23.01.2023 року. До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_2 та захисника Кофанова А.В. до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Оскільки доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не ставиться під сумнів захисником та не оскаржується, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, викладені в постанові висновки суду в цій частині перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Суд дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №794716 від 22 липня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; зі змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Вільнянська РБЛ Вільнянської РЛ від 22.07.2024 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_2 виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), огляд проводився за допомогою Alcotest Drager, результат огляду 1,92‰;

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_2 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці;

- у роздруківці результатів приладу «Drager», в якій зазначено, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», результат тестування склав 1,92 ‰ (тест №2410);

- у письмових поясненнях ОСОБА_2 , згідно яких останній зазначив, що 22.07.2024 року у вечірній час доби він вжив одну пляшку пива 0,5 л після чого поїхав на автомобілі.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_2 вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення за викладених в постанові суду обставин.

Зі змісту долученого до матеріалів справи відеозапису об`єктивно зафіксовано, що під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції про те, що він вживав алкоголь, у зв`язку з чим поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, на що водій ОСОБА_2 погодився.

За результатом проведеного огляду технічний прилад показав 1,92 проміле алкоголю, що зафіксовано протоколом тесту №2410.

Пройшовши такий огляд і встановивши факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 був згодний з його результатами, бажання пройти огляд в медичному закладі не виявив.

Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_2 його права.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння повинен був проводитись виключно лікарем у медичному закладі, а не поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки у даному випадку мало місце не зупинка транспортного засобу поліцейським, а його виїзд на місце ДТП, є неспроможними.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, поліцейським викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

В свою чергу огляд водія на стан алкогольного сп`яніння лікарем у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І Інструкції).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 погодився з результатами проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810», апеляційний суд не вбачає жодних порушень вимог законодавства під час проведення такого огляду.

Довод захисника про недотримання працівниками поліції п.8 розділу І Інструкції є безпідставним, оскільки огляд водія на стан сп`яніння є обов`язковим у закладі охорони здоров`я у разі скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди лише у разі якщо є особи, що загинули або травмовані.

Натомість матеріали справи засвідчують відсутність потерпілих внаслідок скоєння ОСОБА_2 ДТП, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан його сп`яніння.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення як за ст.124 КУпАП, так і за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 не повідомляв співробітникам поліції про отримання ним будь яких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, а з наданих стороною захисту в суді першої інстанції медичної довідки та висновку спеціаліста про наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень вбачається, що ОСОБА_2 звернувся за медичною допомогою лише через три дні після оформлення протоколів про адміністративні правопорушення щодо нього.

Посилання захисника на те, що на відеозаписі візуально не зафіксовано результат використання спеціального технічного приладу «Драгер» не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, оскільки факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_2 не пред`являлися результати приладу «Drager», є надуманими та спростовуються матеріалами відеозапису.

Доводи захисника про те, що суд під час судового розгляду не допитав жодного свідка, а в їх письмових поясненнях немає жодних відомостей про ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 , не спростовують правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Викладені у постанові висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, у тому числі ці висновки підтверджуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotestт Drager 6810», з результатом якого погодився.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар