Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/388/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко І. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника адвоката Ромаданова С.Я. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 08.04.2024 о 22.49 год., по проспекту Соколівському в с. Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM 0351», відмовився. Також відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП «ОКПЛ КОР». Від керування відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що постанову отримав 03.07.2024 року. В протоколі вказані ознаки сп`яніння, яких у нього не було і про які на відео мова не ведеться. Сам протокол нечитаємий, зі змістом протоколу не згоден. Відеозапис обставин правопорушення, він не є безперервним та є неналежним доказом. Працівники поліції, зупинивши автомобіль, не змогли повідомити причину зупинки транспортного засобу, після чого, без запрошення свідків, стали оглядати автомобіль. При ознайомленні з протоколом пояснив, що почерк є нерозбірливим, а тому не має змоги його прочитати, у зв`язку з чим протокол був зачитаний поліцейським вголос без повного роз`яснення прав в тому числі і на правову допомогу, надавати пояснення тощо. Вказує, що у зв`язку з безпідставною зупинкою подальші вимоги до нього, як водія, були неправомірними. Протягом спілкування з працівниками поліції не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, натомість був готовий його пройти. Крім того, вказує, що він не був належним чином повідомлений про судове засідання, що відбулося 15.05.2024 року, а тому судове засідання проведено без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в його інтересах захисника адвоката Ромаданова С.Я., які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 постанову від 15.05.2024 року отримав 03.07.2024 року.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 743856 від 08.04.2024 року, ОСОБА_1 , 08.04.2024 о 22.49 год., по проспекту Соколівському в с. Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM 0351», відмовився. Також відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП «ОКПЛ КОР». Від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає.

Проте, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 743856 від 08.04.2024 року, яким підтверджується, що саме 08.04.2024 о 22.49 год., по проспекту Соколівському в с. Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про відмову від проходження огляду (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції про відмову від проходження огляду (а.с.5).

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, що міститься на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, яким підтверджується, що ОСОБА_1 , 08.04.2024 о 22.49 год., по проспекту Соколівському в с. Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, а саме не працює ліхтар освітлення номерного знаку в темну пору доби, потім поліцейські вказали, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest та в медичному закладі, на що останній відмовився. При цьому ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. (а.с. 7).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції порушено права ОСОБА_1 і, зокрема, проведено судове засідання без його участі, є необґрунтованими та безпідставними.

Так, суд першої інстанції згідно матеріалів справи належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.

Враховуючи положення ст.38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення.

А тому розгляд справи без участі ОСОБА_1 та винесення рішення не може вважатися порушенням його прав, оскільки він був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Також, при цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» в якому зазначено: «що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…)».

Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю мав можливість реалізувати своє право на участь у судовому засіданні на надання пояснень та заперечень, надання доказів у підтвердження своєї невинуватості при цьому він мав професійного захисника.

Також, доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду є безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на якому чітко зафіксовано, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер Алкотест» та в медичному закладі останній відмовився.

Крім того, доводи апеляційної скарги стосовно того, що у ОСОБА_1 відсутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, які записані в протоколі, та працівники поліції права та обов`язки не роз`яснювали, не заслуговують на увагу. Оскільки з дослідженого відеозапису наявного в матеріалах справи чітко вбачається, що поліцейські вказали, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Разом із цим, встановлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння знайшли своє об`єктивне підтвердження під час апеляційного розгляду. Крім того, слід зазначити, що працівник ознайомив ОСОБА_1 з правами та обов`язками про що також зазначено в протоколі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999. Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, тому вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом, який взаємоузгоджується з іншими доказами по справі та відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 причину його зупинки, є безпідставними. Оскільки повністю спростовуються відеозаписом в матеріалах справи з якого чітко вбачається, що працівники поліції зупиняють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме не працює ліхтар освітлення номерного знаку в темну пору доби на, що останній не заперечував факт керування та порушення ПДР.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції захисником не надано.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)