СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7815/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із УПП в м. Київ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбчається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 року серії ЕПР1 №150743, ОСОБА_1 14.10.2024 року о 20 год. 43 хв. в м. Києві, дорога М06 Київ-Чоп 19км., керував транспортним засобом «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортного засобу постановою Згурівського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києві від 29.06.2021 року, ВП НОМЕР_2, чим порушив п. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав вказавши, що не має дітей та стосовно нього не приймалось рішення про стягнення аліментів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд встановив наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 150743 зазначається про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами постановою від 29.06.2021 ВП № НОМЕР_2 Згурівським районним вiддiлом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зі змісту постанови від 29.06.2021 ВП № НОМЕР_2 вбачається, що виконавче провадження здійснюється на підставі постанови № 3663/20500/17 від 25.10.2017, виданою Волинською митницею ДМС України, щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8 500,00 грн. на користь держави.

Водночас у постанові від 29.06.2021 ВП № НОМЕР_2 зазначено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 3663/20500/17 від 25.10.2017, виданої Волинською митницею ДМС України, щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8 500,00 грн. на користь держави, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 29.06.2021 за період з 07.06.2021 по 29.06.2021 в сумі 9919 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суд зауважує, що згідно з приписами статті 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду, і, відповідно, виконавчим документом з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів є або судовий наказ, або виконавчий лист.

Натомість, як вбачається із постанови державного виконавця від 29.06.2021 ВП № НОМЕР_2, виконавче провадження здійснюється щодо примусового виконання постанови № 3663/20500/17 від 25.10.2017, виданої Волинською митницею ДМС України, щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8 500,00 грн. на користь держави, а не аліментів.

Окрім того, ОСОБА_1 і в усних, і в письмових поясненнях вказав, що ніколи не був одружений, не має дітей і стосовно нього не приймались рішення про стягнення аліментів чи усунення перешкод у побаченні з дитиною, а про обмеження права керування не знав і наразі оскаржує постанову державного виконавця від 29.06.2021 ВП № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки на виконанні державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 не перебуває виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, враховуючи, що ОСОБА_1 не був обізнаний про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів щодо складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Журибеда