Справа № 302/1462/24 Провадження № 3/302/645/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського суду Закарпатської області Повідайчик О.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сита Л.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, із здійсненням повної фіксації технічними засобами, справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстроване й фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючої

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 27 вересня 2024 року біля 12:17 год в селищі Міжгір`я по вул. Ігнатишина біля будинку 27 керувала транспортним засобом марки Тойота державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння шкіри обличчя та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в учиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнала, просила провадження в справі закрити.

З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5. ПДР).

Водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. а). ПДР).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі- Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 137855 від 27.09.2024 слідує, що ОСОБА_1 27 вересня 2024 року біля 12:17 год в селищі Міжгір`я по вул. Ігнатишина біля будинку 27 керувала транспортним засобом марки Тойота державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння шкіри обличчя та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В протоколі в графі пояснень наявний напис ОСОБА_1 «не вживала». Протокол підписаний ОСОБА_1

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, після роз`яснення їй прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, добровільно виявила бажання надати пояснення по суті справи та пояснила, що того дня її безпідставно зупинив працівник поліції, який не представився й не пояснив причини зупинки транспортного засобу, змусив її відчинити для огляду багажне відділення автомобіля та в подальшому безпідставно вимагав пройти огляд на стан сп`яніння, не роз`яснивши їй при цьому її прав і обов`язків. В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що не визнає вини в учиненні адміністративного правопорушення та звертала увагу на такі обставини: 1) протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій наказом МВС від 06.11.2015 № 1376; 2) відсутні докази наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу; 3) поліцейський не назвав своє ПІБ та посаду й не повідомив про причину зупинки транспортного засобу; 4) поліцейський на надав можливості зв`язатись з юристом; 5) на відео відсутні записи де б ОСОБА_1 повідомляла, що вживала алкогольні напої або відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння; 6) поліцейським не були роз`яснені ОСОБА_1 права передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України й ст. 268 КУпАП; 7) при складані протоколу не залучені свідки; 8) не вказано технічний засіб відеозапису; 9) в протоколі не зазначено жодних доказів, які б додавались до нього; 10) направлення на огляд й акт огляду складені без участі ОСОБА_1 ; 11) протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним і допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_2 ; 12) пропонуючи ОСОБА_1 пройти перевірку на стан сп`яніння поліцейський не назвав об`єктивних ознак сп`яніння.

ОСОБА_1 заявила клопотання про виклик і допит як свідків: ОСОБА_3 пасажира автомобіля й поліцейського ОСОБА_4 та витребування з відділку поліції повного відеозапису з місця події. Суддя надав сприяння в реалізації прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо допиту свідків та огляду відеоматеріалів. Допитаний під час розгляду справи поліцейський ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за введення в оману суду за ст. 384 КК України, надав показання, що того дня під час патрулювання ним було помічено, що по вулиці Ігнатишина в селищі Міжгір`я автомобіль марки Тойота їде «невпевнено» та робить незрозумілі маневри, зокрема, при наявності суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, здійснив спробу обгону транспортного засобу, який їхав попереду від якої відмовився, очевидно, помітивши поліцейський автомобіль позаду. Оскільки водій міг бути причетним до адміністративного правопорушення поліцейським було прийнято рішення зупинити транспортний засіб. Після зупинки автомобіля, який зупинився з порушенням Правил дорожнього руху, поліцейський представився й попросив для огляду документи водія. Оскільки у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: тремтіння рук та почервоніння обличчя їй було запропоновано пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 відмовилась проходити огляд як на місці так і в закладі охорони здоров`я, а тому їй було роз`яснено наслідки такої відмови, роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо повного відеозапису з місця події поліцейський ОСОБА_4 повідомив, що такий відсутній у зв`язку з спливом терміну зберігання.

ОСОБА_1 явку свідка ОСОБА_3 на розгляд справи не забезпечила та відмовилась від виклику й допиту такої як свідка.

Судом досліджені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.09.2024 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя констатує, що зазначені документи складені за формою та у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Суддя надає оцінку зазначеним доказам у сукупності з іншими доказами наявними в матеріалах справи, які узгоджуються між собою.

Під час розгляду досліджено додані до протоколу відеоматеріали, які містяться на DVD диску. Щодо обставин, які підлягають встановленню в цій справі судя зауважує, що на відео файлі «7f6da3b71b74f4309520f29aaf7480611c589b064bf40961869ec5c70dcafb_7f90d95.mp4» в період часу 0:03:31 по 0:03:40 відображено, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявні ознаки алкогольного сп`яніння й пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому на відеоматеріалах відображено, що поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте остання зазначені пропозиції ігнорує. Суд акцентує увагу на тому, що на відео «2024_0927_120220_0000000_000000_0006.mp4» на питання поліцейського чи вживала водійка спиртні, алкогольні напої ОСОБА_1 відповідає ствердно, що вживала. В подальшому на відео відображено як працівник поліції декілька разів пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або ж в закладі охорони здоров`я, проте остання ухиляється від його проходження.

Як неодноразово вказував у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суддя уважає за необхідне перевірити аргументи ОСОБА_1 , які на її думку є доречними й такими, що мають істотне значення в цій справі й констатує наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності й містить всі необхідні відомості передбачені законом. Стосовно твердження ОСОБА_1 про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу суд зауважує, що допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_4 підтвердив наявність підстав для зупинки, а саме перевірка причетності водія до вчинення адміністративного правопорушення, зокрема на відео відображено наявність підстав для перевірки документів зупинка ОСОБА_1 з порушенням вимог ПДР (п. 2.4 ПДР). Під час розгляду справи ОСОБА_1 не спростовувала показань свідка. Суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про заявлення ОСОБА_1 , після зупинки транспортного засобу та під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про необхідність залучення захисника. При цьому суд звератє увагу, що на стадії розгляду справи в суді ОСОБА_1 було надано можливість реалізувати всі права для належного захисту, зокрема й наданням тривалого часу для підготовки до участі в справі, ознайомлення з матеріалами справи, виклик свідків і дослідженням всіх доказів у справі з наданням можливості ОСОБА_1 вільно висловити свої міркування, доводи й заперечення. окрім того, відповідно до практики ЄСПЛ відсутність адвоката на ранніх стадіях кримінального провадження не завжди є таким недоліком, який би непоправно зашкодив загальній справедливості провадження. Твердження ОСОБА_1 про відсутність на відео записів, де б вона повідомляла, що вживала алкогольні напої або ж відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають об`єктивній дійсності позаяк спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом «2024_0927_120220_0000000_000000_0006.mp4» на якому відображено, що остання підтвердила поліцейському факт вживання алкогольних напоїв та ухилилась від проходження огляду на стан сп`яніння. При складанні протоколу поліцейським були роз`яснені ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується її особистим підписом у протоколі та було підтверджено показаннями свідка ОСОБА_4 під час розгляду справи. Матеріали справи містять необхідні докази для забезпечення її об`єктивного, повного і всебічного розгляду, ОСОБА_1 не заперечувалось під час розгляду справи те, що відеозаписи додані на DVD-диску до протоколу про адміністративне правопорушення містять відображення саме тих подій, які стали підставою та відбувались під час складання зазначеного протоколу.

Досліджені суддею докази, наявні в матеріалах справи є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеним факту керування ОСОБА_1 27.09.2024 о 12 год 17 хв в селищі Міжгір`я по вул. Ігнатишина біля будинку 27 транспортним засобом автомобілем марки Тойота державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тобто суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР, а відтак доходить висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

З наведених міркувань та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34 000,00 гривень (тридцять чотири тисячі двісті гривень).

Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Закарпатській області/Міжгірська ТГ/21081100, Код , Рахунок UA0007423, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач ГУК у м. Київ/22030106, Код , Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 27.11.2024.

Суддя О.І. Повідайчик