Справа № 308/1193/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, документ, що посвідчує особу: посвідчення водія серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

10.12.2023 о 13 год. 08 хв. в с. Худльово по вул. Миру, 159, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Дії ОСОБА_2 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судове засідання з`явилась представниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Кудіна М.Г., яка просила визнати недопустимими доказами відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 5033x300000 з 13.49 по 13.50 і № 0518x300000 з 14.02 по 14.05, оскільки такі відеозаписи виготовлені із порушенням вимог спеціального законодавства.

Вказала, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу декілька разів, і той погоджувався його пройти, але просив дочекатись особу, що має юридичну освіту (працівник поліції), є його сином, і міг би запобігти порушенню його прав під час проходження медичного огляду. Вважає, що прохання ОСОБА_2 про проведення такого огляду в присутності сина, який є також поліцейським, було необґрунтовано трактовано працівниками поліції, як ухилення від його проведення.

Зауважила, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог п.п.8, 12 розділу II Інструкції №1452/735, п.п.6, 8 Порядку N91103, п.б розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395. А після того, як о 13 год. 42 хв. працівник поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, проте направлення не виписав, який саме медичний заклад - не зазначив. ОСОБА_2 повідомив, що згодний поїхати в медичний заклад для проходження огляду, але чекає юриста.

Підсумувала, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №487139 від 10.12.2023 є неналежним доказом, оскільки до нього внесені відомості, які не відповідають фактичним обставинам, а також поліцейським не дотримано самого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку з викладеним, просила закрити провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статті 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 згідно з наказом №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №487139 від 10.12.2023, 10.12.2023 о 13 год. 08 хв. в с. Худльово по вул. Миру, 159, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом, в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, а тому він є належним і допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи доданий до матеріалів справи DVD диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського встановлено, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 поліцейськими виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, та неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та місці зупинки транспортного засобу за допомогою використанні приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я чи відмовитись від проходження огляду, було також роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, а саме те, що відносно нього буде складено протокол за порушення п.2.5 ПДР. Він погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_2 вказав, що пройде огляд по приїзду сина, який, з його слів є поліцейським.

Після чергової пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на яку ОСОБА_2 вказав, що буде його проходити, однак він чекає сина, поліцейський вказав, що таке затягування часу буде розцінене як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Надалі, працівник поліції вчергове запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_2 знову зазначив, що потрібно почекати. Після чого поліцейським констатовано, що його слова він розцінює як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В подальшому, працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР. Після цього, йому було зачитано протокол, запропоновано його підписати, однак він від підпису відмовився.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №487139 від 10.12.2023, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1100640, відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери поліцейського та інші матеріали справи.

Щодо заперечень представниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак не зміг здати зразки біологічного середовища - сечі, то суд визначає поведінку особи, як таку, що суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.

Як убачається з матеріалів справи, поліцейським неодноразово була надана можливість ОСОБА_2 реалізувати свої обов`язки, встановлені ПДР, однак останній їх не виконав.

На переконання суду, така свідома поведінка ОСОБА_2 свідчить лише про те, що він взагалі не мав наміру проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, а очікував приїзду сина, який також був працівником поліції, щоб той «вирішив ситуацію» в інший спосіб, аніж передбачено законом, про що він неодноразово наголошував поліцейським.

Доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що протокол складений з порушенням вимог КУпАП, то такі фактично зводяться до непогодження із складеним протоколом, жодних доказів на підтвердження порушення працівниками поліції вимог законодавства при складанні протоколу надано не було.

Щодо покликань представника про те, що відеозапис, доданий до матеріалів справи є фрагментарним, суд зазначає, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушеннями правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко