Справа № 484/3677/24
Провадження № 3/484/1818/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду 03.07.2024 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, паспорт НОМЕР_1 , виданий 31.08.2020 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 15.05.2021 року органом 4842, працюючого на посаді агронома ФГ «Король», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2024 року о 00:01 годині в м. Первомайську по вул. Грушевського, 3 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_4 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив вимоги п.п.2.4, 8.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Допитаний під час судового розгляду 30.07.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що своєї вини у пред`явленому обвинуваченні не визнає, адже він не керував транспортним засобом, був пасажиром, стверджував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, грубо себе поводив, тому працівники поліції і склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що відсутні докази факту керування ним транспортним засобом, а тому його не можна притягнути до відповідальності.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9.а ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджене сукупністю досліджених судом доказів.

Так, судом переглянуто доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписами, здійсненими поліцейськими за допомогою відеореєстратора в патрульній машині та нагрудної камери працівника поліції і встановлено, що 29.06.2024 року о 00:01 годині на вул. Грушевського працівник поліції подав вимогу про зупинку за допомогою сигнального диску з червоним сигналом, вказуючи на транспортний засіб Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_4 та подальше місце його зупинки, однак автомобіль продовжив рух, не зупиняючись. При цьому поліцейський знаходився безпосередньо на дорозі, по якій рухався транспортний засіб, зі сторони водія і мав при собі ліхтар, яким світив у вікно автомобіля. Після цього поліцейські одразу почали переслідувати даний транспортний засіб та під`їхавши до нього побачили, що ОСОБА_1 стояв біля дверей автомобіля з водійської сторони.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що поліцейський - це посадова особа, яка діє в межах наданих йому повноважень та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 та інших законодавчих актів, які регламентують діяльність поліції.

В даному випадку діє імператив презумпції правоти поліцейського, тобто при виконанні службового обов`язку поліцейський діє завідомо правомірно, в межах закону. Порушень повноважень поліцейського судом не встановлено. Порушення Правил дорожнього руху виявлено ним безпосередньо при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, виявленням порушників і притягнення їх до відповідальності.

Вбачається, що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що поліцейський під час зупинки транспортного засобу стояв на проїжджій частині дороги з боку водія і світив ліхтарем в його вікно, тобто точно бачив особу, яка перебувала за кермом.

З дослідженого відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що за час переслідування автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_4 , він майже постійно був в полі зору відеореєстратора, постійно знаходився в русі, крім часу з моменту повороту до зупинки, коли пройшли всього лічені секунди, тобто пройшло очевидно недостатньо часу для того, аби особа, яка перебувала на пасажирському сидінні транспортного засобу, мала змогу вийти з автомобіля, обійти його та стати біля водійських дверей, де і було виявлено ОСОБА_1 .

Вищенаведене підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_4 та спростовує його версію.

Всі встановлені поліцейськими під час несення служби обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 818013 від 29.06.2024 року, який є доказом в наданій справі і в сукупності з іншими доказами підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та невиконання ним вимоги про зупинку.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд встановив, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 818013 від 29.06.2024 року, а також доданими до нього відеозаписами.

Згідно з довідкою Первомайського РВП ГУНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 , тобто є водієм.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для забезпечення повного, неупередженого та справедливого розгляду справ про адміністративне правопорушення суд, керуючись законом і правосвідомістю, повинен самостійно за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі матеріали справи, призначити стягнення в межах санкції статті за якою особа притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені докази створюють достатню сукупність для обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п.п.2.4, 8.9.а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 стягнення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Крім того, на підставі п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

СУДДЯ: