Справа № 522/2226/24
Провадження № 3/522/1787/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді Деруса А.В., при секретарі Крохмаль І.І., за участі захисника Бондар О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ААД № 731845 від 03.02.2024 року вбачається, що 03.02.2024 року о 23.30 год. за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, № 4, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Audi Q5», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Від запропонованого огляду у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні вину не визнали, посилаючись на те, що 03.02.2024 року він дійсно рухався на транспортному засобі «Audi Q5», н/з НОМЕР_1 . В місті Одеса на вулиці Рішельєвська, біля будинку № 4 його зупинили співробітники поліції, причини зупинки мені не повідомили. Співробітники поліції перевірили документи та сказали, що вбачають ознаки алкогольного сп`яніння, на що він категорично з цим не погодився. Після перевірки документів, було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено, що у разі відмови у відношенні нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який доданий до матеріалів справи вбачається, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, а навпаки неодноразово наполягав на ньому. Він є громадянином Туреччини, на території України перебуває тимчасово та українською мовою не володіє.

Під час зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, він неодноразово повідомляв про це співробітникам поліції, але вони не звертали на це увагу та продовжували спілкуватися з ним українською мовою, іноді переходили на російську мову. У зв`язку з чим був розгублений, погано розумів ситуацію, що склалася, було вкрай важко спілкуватися, його заяви, щодо не володіння українською мовою та погано її розуміння, з невідомих причин ігнорувалися.

Таким чином, його розгублений стан та незнання української мови, у зв`язку з чим він не розумів суті запитань, розцінилося співробітником поліції як затягування часу та ухилення від проходження медичного огляду.

Співробітник УПП в Одеській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватись послугами - перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до п. 12 розд. 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Згідно відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського № 01524@250910, коли йому роз`яснюють українською мовою порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомляє поліцейського, що не розуміє українську мову (час відеозапису 4:15 або 23:28 реального часу; час відеозапису 8:49 або 23:33 реального часу; час відеазапису 10:28 або 23:35 реального часу), відеозапис № 01524@)551010 (час відеозапису 4:17 або 23:59 реального часу; час відеозапису 9:03 або 00:04 реального часу). Проте його повідомлення залишаються без жодного реагування з боку патрульних поліцейських, які фактично діють всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та продовжують спілкуватися українською мовою.

Згідно ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Але зі змісту відеозапису вбачається, що будь-які процесуальні права, в тому числі право мати перекладача, як особі, яка не володіє належним чином державною мовою та є іноземцем, працівником поліції роз`яснені не були, ОСОБА_1 не повною мірою розумів зміст викладеного у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та можливі правові негативні наслідки для нього. Протокол про адміністративне правопорушення він також не отримав.

Викладене свідчить про те, що під час складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, було істотно порушені та обмежені його процесуальні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи суворість санкції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, можно зробити висновок про те, що справа про таке порушення, за своє суттю прирівнюється до кримінальної справи з усіма відповідними наслідками.

Аналогічний висновок відображено в рішенні ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України", а саме: в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю може бути прирівняна до кримінальної, а адміністративне покарання за таких умов фактично має кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; с) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; е) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Відсутність перекладача при складанні відносно ОСОБА_1 , як громадянина Туреччини протоколу у справі про адміністративне правопорушення свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП, п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічного висновку дійшов 05.12.2018 року Оболонський районний суд м. Києва по справі № 756/12738/18: «в разі складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо громадянина іноземної держави, який не володіє українською мовою - обов`язковою є залучення перекладача, оскільки інакше буде порушено його фундаментальне право знати та розуміти, в чому його обвинувачують та які права він має».

23.01.2019 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області по справі № 308/12502/18: «у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 731845 від 03.02.2024 р., співробітником поліції ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом, проте будь-які причини зупинки та порушені мною пункти ПДР йому не повідомлено і в протоколі не зазначено.

Співробітники поліції фактично зупинили ОСОБА_1 без правових підстав встановлених законом. Поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, якщо є~ наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Тобто, не підтверджена доказами зупинка транспортного засобу суперечить положенням ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Також в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі «до протоколу додаються» зазначено: направлення, корінець ТД, НПВР 1524 (10), 470678.

Згідно п. 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Таким чином, у вищевказаній Інструкції відсутні посилання на те, що є такий пристрій як «НПВР 1524 (10)» та «470678». Також в протоколі відсутні назва, модель, серія і номер засобу відеофіксації, тому відеозапис з них не може бути доказом по справі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру, особи, які керують транспортними засобами тощо, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Орієнтовний час, якій поліція тримала ОСОБА_1 та складала протокол про адміністративне порушення, склав не більше ніж 45 хвилин, тобто співробітники поліції мали достатньо часу для його доставки до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду. Самостійно він це зробити не міг, оскільки час закінчення оформлення протоколу про адміністративне правопорушення становив 00:15 год., тобто вже діяла комендантська година, також направлення на такий огляд співробітниками поліції надано не було.

Вважаю такі дії співробітників поліції навмисними, що мали за мету не допустити ОСОБА_1 до проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в матеріалах справи є довідка Управління патрульної поліції в Одеській області без номера та дати про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, в якій вказано, що станом на 03.02.2024 р. громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, а правопорушення, вказане в протоколі серія ААД № 731845, кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутні факту повторності в діях правопорушника. При наявності повторності протягом року вчинення будь-якого з порушень, вказаних в ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинна бути застосована ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Слід наголосити, що суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; а також не вправі самостійно змінювати частину статті, за яку передбачена відповідальність. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).

Суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах справи № 522/2226/24 наявні документи, що містять недостовірну інформацію, що спростовується зібраними доказами: довідкою Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої станом на 03.02.2024 громадянин ОСОБА_3 протягом року нібито піддавався адміністративному, стягненню за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є недостовірною.

У відповідь на адвокатський запит особи-захисника Департамент патрульної поліції спростував ці дані.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2024 також містить у собі недостовірну інформацію.

Згідно вказаного листа- відповіді Департаменту патрульної поліції, інспектор УПП в Одеській області старший лейтенант поліції Шестаковський Д.В., не здійснював будь-якого доставления особи до закладу охорони здоров`я, як про це вказано у направленні, одночасно з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення серія АДД № 731845 від 03.02.2024 вказано про відмову особи від проходження медичного огляду, що також не відповідає дійсності.

ОСОБА_2 є громадянином Туреччини та не володіє українською мовою. При цьому, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на участь перекладача у таких випадах прямо передбачено: пунктом 12 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція № 1376); частиною першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, діями співробітників поліції прямо порушено права та законні інтереси громадянина Туреччини ОСОБА_2 , та позбавлено законної можливості повноцінно розуміти суть порушення та зміст документів, у тому числі, уяснити та надати оцінку змісту складеного на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не відмовлявся від підписання протоколу, однак при цьому кілька разів звертав увагу співробітників поліції та наполягав на нерозумінні вказаного у протоколі.

Є зрозумілим та доречним, що підпис протоколу особою, яка не володіє українською мовою, можливий лише за умови перекладу та усвідомлення такою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, змісту вказаного у документах. Теж саме стосується передбаченого статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення права особи надати свої пояснення по суті події. Цього права ОСОБА_2 також був позбавлений.

Відповідно, є всі докази вважати, що співробітники поліції всупереч вимогам до складання протоколів про адміністративні правопорушення не роз`яснили особі її права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; не вчинили жодних дій для забезпечення реалізації законного права особи на участь перекладача, хоча були зобов`язані це зробити; всупереч вимогам закону внесли до протоколу завідомо недостовірний запис про відмову особи від підпису, хоча усвідомлювали незрозумілість особі змісту протоколу.

Перегляд наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер співробітників поліції свідчить, що ОСОБА_2 , в міру свого розуміння слів поліцейських та подій, що відбувались, також не відмовлявся і від проходження медичного огляду.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Дерус