Справа № 587/4198/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2024 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Чернівецької області, м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_2
за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А2582 № 74 від 21 жовтня 2024 року 19 жовтня 2024 року з доповіді командира 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 здійснено письмову доповідь, що 19 жовтня 2024 року у тимчасовому базовому таборі 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що розташований поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , було виявлено відсутність солдата 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 . На телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав. Вжиті заходи з встановлення місця знаходження вказаного військовослужбовця результатів не дали. Зброю, боєприпаси та індивідуальний захист залишив в розташуванні базового табору. Близько 14 години 00 хвилин 20 жовтня 2024 року ОСОБА_1 самостійно повернувся із самовільного залишення частини до тимчасового базового табору, документи, які б підтверджували право бути відсутнім на військовій службі, не надав. Отже, під час виконання військових обов`язків під час дії «ВОЄННОГО СТАНУ» військовослужбовець ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 19 жовтня 2024 року та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 19 жовтня 2024 року по 14 годин 00 хвилин 20 жоовтня, чим порушив частину 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, свою вину визнав.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 4 ст. 172-11 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Положеннями частини першої ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України № 343-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Указом Президента України від 12 серпня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який введено 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, з 12 серпня 2024 року по 09 листопада 2024 року.
Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За загальним правилом суб`єктом військового адміністративного та військового дисциплінарного деліктів, до яких відносяться й адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особа, яка перебуває на військовій службі.
У частині 9 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (частина 4 статті 24 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу»).
З набранням чинності Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в України настав особливий період. Станом на час розгляду справи особливий період не завершений.
Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.
Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 74 від 21 жовтня 2024 року, (а.с. 1), поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та смаого ОСОБА_1 (а.с. 7-8), доповідями (а.с. 10-13).
Надані суду докази узгоджуються між собою та доповнюють один одного. Досліджені судом докази є належними та допустимими.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.
За наведених обставин доходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 4 КУпАП.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, щодо якої судом ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату винесення постанови у цій справі становить 605,60 грн.
Керуючись ст. 33, 40-1, 172-20, 245, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя О.М.Черних