П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - двоката ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2024 року об 11 год. 03 хв. в м. Ужгороді на автомобільній дорозі М08 - 1 км, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Skoda Octavia A7, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 757 від 15.06.2024 (результат 0,54 %). Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

08 липня 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли письмові заперечення, у яких захисник просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У запереченнях захисник звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_2 . Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння складений на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, який не має ні номеру, ні дати, ні часу його складання. Поліцейськими перед направленням ОСОБА_2 на огляд не було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів. У матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують керування авто ОСОБА_2 .

Першого листопада 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли доповнення до раніше поданих заперечень, у яких захисник, зокрема, звертає увагу на те, що у акті медичного огляду особи зазначено, що тест проводився лікарем об 11 год. 30 хв. та об 11 год. 45 хвилин, у той час як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений об 11 год. 42 хв., тобто до того, як було проведено огляд ОСОБА_2 Додатково зауважує, що на відеозаписі не зафіксовані результати, які визначені приладом ALCOTEST 6820, який використовувався лікарем під час огляду, та звертає увагу на відсутність у матеріалах справи направлення на огляд.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримав раніше подані ним письмові заперечення та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 565113 від 15.06.2024, ОСОБА_2 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який долучений до матеріалів справи, ОСОБА_2 сидів за кермом автомобіля на місці водія під час спілкування з працівниками поліції, його автомобіль знаходився на проїжджій частині автомобільної дороги. При цьому, ОСОБА_2 факт керування транспортним засобом не заперечує, як і не заперечує факт перевищення швидкості, що стало підставою для зупинки транспортного засобу. Окрім цього, у ході дослідження доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що у ході огляду в медичному закладі ОСОБА_2 неодноразово підтверджує, що дійсно керував транспортним засобом до його зупинки працівниками поліції.

З огляду на наведене, заперечення захисника про відсутність доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя відхиляє і розцінює як обрану стратегію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 757 від 15.06.2024.

При цьому, відсутність реквізитів акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, у даному висновку не тягне за собою його недійсність, з огляду на те, що процедура огляду ОСОБА_2 зафіксована на відеозапис, який долучений до матеріалів справи, і при дослідженні даного доказу жодних сумнівів у дійсності результатів проведеного огляду не виникло.

Щодо покликання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду, суддя вважає за необхідне вказати на таке.

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Перелік таких ознак, визначений п. 3 та п. 4 розділу 1 даної Інструкції.

Таким чином, вищевказані ознаки є тільки підставою для проведення огляду.

При цьому, відомості, які зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, чітко визначені у ст. 256 КУпАП.

Обов`язку зазначати такі ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи зі змісту ст. 256 КУпАП, не має.

Водночас, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який долучений до матеріалів справи, поліцейський неодноразово зазначав ОСОБА_2 ознаки, які стали підставою для проведення огляду, зокрема об 11 год. 06 хв. відеозапису, поліцейський вказує на те, що у водія розширені зіниці очей, що, згідно з п. 4 розділу Інструкції, є ознакою стану наркотичного або іншого сп`яніння. Окрім цього, об 11 год. 15 хв. поліцейський зауважує, що у ОСОБА_2 виражена блідість обличчя, що також є ознакою наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пунктом 4 даного розділу.

Що стосується покликання захисника на те, що поліцейським не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, суддя вважає недостатніми для висновку про недійсність огляду.

Зокрема, згідно з ч.ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На переконання судді, ненадання пропозиції останньому пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів не є підставою для визнання огляду, проведеного у медичному закладі, недійсним.

Зокрема, як вбачається з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому, згідно з п. 12 даного розділу, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки, поліцейським було встановлено окрім ознак алкогольного сп`яніння і ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння, ним було правомірно направлено водія на огляд саме до найближчого закладу охорони здоров`я, так як встановити факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не є можливим.

Водночас, ОСОБА_2 добровільно погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не наполягав на проведенні огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів.

Окрім цього, захисник не пояснив, як ненадання поліцейським пропозиції ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки вплинуло на результати проведеного огляду у медичному закладі.

Що стосується заперечень захисника щодо часу повторного обстеження особи, яка притягається до адміністративне правопорушення в медичному закладі, та зазначеному у акті медичного огляду (11 год. 45 хв.), та часу складання протоколу про адміністративне правопорушення (11 год. 42 хв.), суддя вважає, що дана суперечність спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксовано, що повторне обстеження відбулось об 11 год. 35 хв. (повторно дув у пристрій драгер), що узгоджується з часом складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому тякі дрібні суперечності не викликають сумнівів у правдивості результатів проведеного огляду та не тягнуть за собою наслідків його недійсності.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника щодо недійсності огляду внаслідок відсутності в матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу, оскільки будь-яких норм, які передбачають складання даного документа у кількох примірниках, а також необхідності його долучсення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення немає ні в КУпАП, ні в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015, ні у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Даний документ є тільки супровідним документом, на підставі якого особа, приймається до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду. Його відсутність у матеріалах справи не може нівелювати фактично проведений огляд на стан сп`яніння та його результати.

На переконання судді, не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу. Доказ може визнаватися недопустимим тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких порушень, що призводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Дрібні недоліки, такі як, наприклад описка, допущена при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які не викликають сумнівів щодо фактичних обставин справи, не повинні породжувати таких негативних правових наслідків як безпідставне уникнення адміністративної відповідальності, інакше це буде суперечити завданням, закріпленим у ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не сприятиме охороні встановленого правопорядку, зміцненню законності, запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержавння Конституції та законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Інші доводи захисника є безпідставними, та, на переконання судді, спрямовані виключно на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі наведеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 565113 від 15.06.2024, висновком № 757 від 15.06.2024, постановою серії ЕНА № 2396058 від 15.06.2024, а також матеріалами відеофіксації, що долучені до справи.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_3 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та прийшов до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_3 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", так як, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).ї

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева