Справа № 462/7527/24
ПОСТАНОВА

26 листопада 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відтермінування виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 11.10.2024 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.10.2024 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без вилучення транспортного засобу, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

22.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить відтермінувати виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 11.10.2024 року до закінчення воєнного стану, у зв`язку із тим, що він перебуває на службі у ЗСУ на посаді водія.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи № 462/7527/24, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Отже, чинне законодавство встановлює можливість відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також відстрочки або розстрочки виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

В ході розгляду справи не встановлено жодних обставин, які перешкоджають виконанню постанови в частині позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами терміном на один рік, а також сплати штрафу. На підтвердження доводів заяви, ОСОБА_2 не долучено жодних доказів.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне відтермінування виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 11.10.2024 року, яке не передбачено чинними нормами законодавства, допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам ст. 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оскільки суддею не встановлено обставин, які перешкоджають виконанню постанови суду, більше того, норми чинного законодавства не містять положень, які встановлюють підстави для задоволення заяви з мотивів наведених заявником, тому суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відтермінування виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 11.10.2024 року - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал постанови.