П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за представника участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу: посвідчення водія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №564295 від 04.08.2024 встановлено, що 04.08.2024 о 23 год. 17 хв. в м. Ужгороді по вул. Чорновола, 45, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки з використанням спеціального технічного приладу «Drager», що зафіксовано за допомогою нагрудних реєстраторів працівників поліції. Дії ОСОБА_2 за порушення п. 2.9«а» Правил дорожнього руху (далі - ПДР) кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

27.09.2024 представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначив, що висновок про керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння був передчасним, не погоджується із матеріалами справи.

Вказав, що з наявного у матеріалах справи результату тестування ОСОБА_2 за допомогою технічного пристрою Drager ALCOTEST 6820 «ARLJ - 0271» вбачається останнє калібрування якого здійснено 02.11.2023, однак з такими результатами ОСОБА_2 не погоджується, посилаючись на можливу технічну несправність газоаналізатора. Несправність даного газоаналізатора також підтверджується розбіжністю у часі зазначеному в чеку та на відео з боді-камер працівників поліції. З огляду на викладене, вказує, що роздруківка з зафіксованими результатами огляду ОСОБА_2 не може бути допустимим доказом. Це в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити та зробити законний висновок про те чи пройшов технічний прилад державну реєстрацію, сертифікацію та відповідну повірку, та чи допущений він до використання працівниками.

Звернув увагу суду, що з долученого відеозапису не встановлено самого факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 о 23 год. 17 хв. як зазначено в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Більше того зазначає, що відеозапис з нагрудних боді-камер розпочинається з 23 год. 19 хв. Крім того, вказав, що працівниками поліції не зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм, до вжиття заходів працівниками поліції спрямованих на зупинення даного транспортного засобу. Вважає, що поведінка працівників патрульної поліції свідчить про те, що всі їхні дії були вчинені через упереджене ставлення до ОСОБА_2 . При цьому, працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу у вчиненні адміністративного правопорушення і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя.

З огляду на викладене, вважає, що наведені вище обставини свідчать про порушення поліцейським встановленого порядку складання протоколу та підтверджують невідповідність фактичних обставин справи з викладеними у протоколі даних про обставини правопорушення.

Так само, вказав, що відеозапис на DVD-диску не є безперервним записом, що свідчить про його зміну та редагування, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис потрібно визнати неналежним та недопустимим доказом по справі. Також з відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення не вдається встановити, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надсилання судових повісток за номером телефону, зазначеним у заяві на отримання електронних повісток.

В судовому засіданні адвокат Геревич М.М. підтримав клопотання про закриття провадження по справі, надав додаткові пояснення в яких зазначив, що Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів долученого до матеріалів справи, у графі для зазначення таких ознак, не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, що також свідчить про порушення поліцейським встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та визнання недопустимими даних доказів. Таким чином і висновки щодо результату огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, є недійсними. Наведені вище обставини підтверджують незаконність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та свідчать про порушення поліцейським встановленого порядку складання протоколу, правил і порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння. Враховуючи вищенаведене, вважає, що наявні у справі докази є неналежними, недопустимими, сумнівними та не є достатніми для встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 , тому провадження у цій справі слід закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9«а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №564295 від 04.08.2024, 04.08.2024 о 23 год. 17 хв. в м. Ужгороді по вул. Чорновола, 45, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки з використанням спеціального технічного приладу «Drager», що зафіксовано за допомогою нагрудних реєстраторів працівників поліції.

Протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом, в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, а тому він є належним і допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи доданий до матеріалів справи DVD-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського встановлено, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 поліцейськими виявлено в останньої ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та місці зупинки транспортного засобу за допомогою використанні приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я чи відмовитись від проходження огляду. Вона погодилася пройти огляд на стан сп`яніння за місці зупинки. Крім того, роз`яснено їй право не погодитись із результати тестування, проведеного на місці.

Надалі, ОСОБА_2 пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, яким встановлено, що така перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,34‰. ОСОБА_2 зазначила, що згодна з результатом алкотестера. Поліцейським було повідомлено ОСОБА_2 , що відносно неї буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснено її права згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та запропоновано надати пояснення. Після цього, ОСОБА_2 було зачитано протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який було нею підписано та вручено один примірник.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №564295 від 04.08.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чек з спеціального технічного засобу «Drager» від 04.08.2024, якими встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 1,34 ‰, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2756658, відеозапис на DVD-R диску та інші матеріали справи.

Щодо поданого представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності клопотання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Так, з наданих суду доказів, зокрема, відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 .

Щодо покликань представника про те, що відеозапис, доданий до матеріалів справи є фрагментарним, суд зазначає, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого нею правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушеннями правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко