Справа № 462/5515/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 будучи особою, щодо якої 28.05.2024 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 341969, із покладенням зобов`язання на нього, зокрема залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.06.2024 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції України про місце свого проживання, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2, відтак вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, при цьому судом вживались заходи для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема шляхом надсилання виклику у судове засідання за адресою особи, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, крім того про достовірну обізнаність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про перебування на розгляді в Залізничному районному суду м. Львова справи про адміністративне правопорушення щодо неї, свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, відтак із врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП не є обов`язковою, суддя постановив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 226430 від 26.06.2024, рапортом заступника начальника СП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 05.06.2024 та ДОП СП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 19.06.2024, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 28.05.2024, журналом реєстрації, копією постанови Залізничного районного суду м. Львова від 07.06.2024, рапортом ДОП СП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 26.06.2024.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/5515/24.

Суддя Б.М. Гедз