Справа № 404/9414/24
Номер провадження 3/404/3363/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.09.2024 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: вул.Вокзальна, 39, м.Кропивницький, на території ринку «Босфор» всупереч ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, та тютюнових виробів» здійснювала продаж тютюнових виробів, які не мають марок акцизного податку та алкогольних напоїв, які не мають марок акцизного податку, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП.

У судове засідання 29.10.2024 ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи. Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м.Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені. Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №268046 від 18.09.2024 року (а.с.1) долучено та до суду направлено такі докази: письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), рапорт (а.с.3), довідку «ІПНП» (а.с.4).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Положеннями ч.3 ст.156 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, у ньому відсутні твердження про здійснення торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, а до справи не долучено відповідних доказів. Натомість протокол містить твердження про продаж ОСОБА_1 тютюнових виробів та алкогольних напоїв, які не мали марок акцизного податку, що складає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, відтак дії останньої помилково кваліфіковано за ч.3 ст.156 КУпАП.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення належно не викладені обставини події, а саме не зазначено кількість тютюнових виробів та алкогольних напоїв, яку було продано, їх вартість та за яких обставин або в який спосіб (кому саме, під час перевірки). Тобто зміст правопорушення конкретно і належно не викладено. Водночас, суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст.256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася, не оглядалася, не встановлювалася. Крім того, пояснення свідків, покупців, відеофіксація правопорушення до справи не додані. Зважаючи на викладене, долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції (а.с.3), який не зареєстрований, адресований керівництву, але не містить його резолюції, за своїм змістом є документом, складеним заінтересованим у розгляді справи працівником, із врахуванням інших обставин провадження, у сукупності з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які остання не підтвердила в суді, оскільки не з`явилася до суду, не підтверджується будь-якими доказами. Тому такий доказ не може бути визнаний достатнім та допустимим доказом провини ОСОБА_1 та покладений в основу доведення факту вчинення правопорушення.

Таким чином, обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, не доведені, а її дії кваліфіковано невірно, що виключає наявність події і складу вказаного у протоколі правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями КУпАП не визначено повноважень суду щодо зміни кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з однієї статті на іншу статтю КУпАП.

Таким чином, суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які не доведені достатніми доказами, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, 156 ч.3, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м.Кіровограда В.В. Поступайло