справа № 631/1607/24
провадження № 3/631/730/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року селище Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
До Нововодолазького районного суду Харківської області від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839046, складеного 02 жовтня 2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Дмитром Романовичем, убачається, що 23 вересня 2024 року о 16 години 10 хвилин в Харківській області, Харківський район, на трасі М-29, Харків Красноград Перещепине Дніпро (координати 49.7940955; 35.9150194) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Як вказано у протоколі своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 свою провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди категорично заперечував та вказав, що 23 вересня 2024 року близько 16 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , слідував по дорозі сполученням селище Нова Водолага місто Харків у напрямку міста Харкова, по другій смузі руху із швидкістю 110 км/год. У салоні на передньому сидінні знаходився пасажир ОСОБА_3 . Як зазначив ОСОБА_1 , він був тверезий, здоровий, медичні препарати не вживав. Дорожнє покриття було асфальтоване, горизонтальне, сухе з подовженою розміткою для розділення смуг. При вказаних параметрах водій ОСОБА_1 випередив автомобіль, і побачив, що попереду праворуч від нього по першій смузі із швидкістю близько 60 км/год в попутному йому напрямку прямолінійно з бічним інтервалом приблизно 1,5 м від автомобіля ОСОБА_1 слідує автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Як пояснила особа, яка притягається до відповідальності, несподівано для нього водій автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , без включення повороту, почав різко зміщувати свій автомобіль на смугу руху автомобіля ОСОБА_1 , ще й із застосуванням гальмування. У цей момент його автомобіль марки «SKODA OCTAVIA A7» від місця зіткнення знаходився на відстані приблизно 40 метрів. З метою уникнення зіткнення, водій ОСОБА_1 , не міняючи напрям руху, застосував гальмування, проте його автомобіль, своєю лівою передньою частиною проконтактував з правою задньою частиною автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», який у момент зіткнення знаходився під кутом відносно осі його автомобіля, що підтверджується характером пошкоджень на останньому, його кінцевому положенні і спростовує попутний напрям вказаних транспортних засобів у момент їх зіткнення, як заявляє водій ОСОБА_2 . В результаті удару на автомобілі ОСОБА_1 спрацювали подушки безпеки і тому подальший рух транспортних засобів він не міг відстежувати.
На думку ОСОБА_1 , дії водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , не відповідали приписам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, який зазначає, що перед початком руху, перебудовою і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
ОСОБА_1 переконаний, що ним були виконані вимоги пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України шляхом дотримання безпечного бічного інтервалу при випередженні автомобіля та вжиття заходів екстреного гальмування при виникненні небезпеки для його руху під час здійснення маневру автомобілем марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Суд, враховуючи пояснення особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до приписів частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», частина 1 статті 14 якого обумовлює, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, тощо (частина 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).
Приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як визначено в загальних положеннях Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Пункт 2.3 «б» Правил дорожнього руху вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
У пункті 12.3 Правил дорожнього руху встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Крім того, пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).
Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як вбачається із змісту диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням, тобто порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.
Пленум Верховного Суду України у пункті 26 своєї Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деяк злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
На підставі пункту 1 розділу VIII наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:
1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;
2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);
3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);
4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);
5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у вказаній статті застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.
В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Такими доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які були ним надані безпосередньо під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення свідків та інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також висновок експерта.
Так, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839048, складеного 02 жовтня 2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Білоусовим Д. Р. убачається, що 23 вересня 2024 року о 16 години 10 хвилин в Харківській області, Харківський район, на трасі М-29, Харків Красноград Перещепине Дніпро (координати 49.7940955; 35.9150194) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками
Даний прокол був особисто підписаний ОСОБА_1 де останній зазначив, що зі змістом протоколу не згоден у зв`язку з недоведеністю і відсутністю вини у його діях.
У зв`язку з невизнанням своєї вини та заявленим клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у справі була призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручено експертам Національного науково центру «Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса», на розгляд якої було проставлено наступні питання:
1.Які пунктами Правил дорожнього руху повинні були керуватись в даній дорожній обстановці (аварійній ситуації) водій автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , та водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , аби запобігти дорожньо-транспортній пригоді?
2.Чи були в діях водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , порушення вимог Правил дорожнього руху?
3.Чи були в діях водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушення Правил дорожнього руху?
4.Чи мали водії автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , технічну можливість запобігти зіткненню в момент виникнення небезпеки для руху і виконанням яких пунктів Правил дорожнього руху України це визначалось?
5.Дії кого з учасників дорожньо-транспортної пригоди не відповідали Правилам дорожнього руху та перебували в причинному зв`язку наслідками дорожньо-транспортної пригоди?
З висновку судового експерта № 8818/8819 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, складеного 08 листопада 2024 року судовим експертом 2-го кваліфікаційного класу, провідним науковим співробітником сектору досліджень технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічних та автотехнічних досліджень лабораторії інженерно-транспортних та дорожньо-технічних досліджень Національного науково центру «Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса» ОСОБА_4 вбачається, що редакція поставлених у постанові про призначення експертизи питань була змінена, оскільки зазначені у постанові питання носить юридичний характер, а тому їх рішення не входить в компетенцію експерта автотехніка, у зв`язку з цим поставлені питання вирішувались експертом в наступній редакції:
1. Якими пунктами вимог Правил дорожнього руху України повинні були керуватися в даній дорожній обстановці (аварійній ситуації) водій автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 та водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 для запобігання дорожньо-транспортної пригоди?
2. Чи були в діях водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_3 невідповідності вимог Правил дорожнього руху України?
3. Чи були в діях водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 невідповідності Правил дорожнього руху України?
4. Чи мали водії автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 технічну можливість запобігти зіткненню в момент виникнення небезпеки для руху і виконанням яких пунктів вимог Правил дорожнього руху України це визначалось?
5. Дії кого з учасників дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України та перебували в причинному зв`язку з наслідками дорожнього-транспортної пригоди?
Під час складання висновку, судовим експертом були дослідженні матеріали адміністративної справи, які містять письмові пояснення водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_5 , пасажира автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_3 , водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY» ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , схему місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицю.
Відповідно до проведених досліджень, враховуючи механічні пошкодження на автомобілі «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 та на автомобілі «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , взаємне положення транспортних засобів в момент первинного контакту, судовий експерт дійшов висновку, що пояснення водія ОСОБА_1 в частині розташування автомобіля «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під кутом в момент зіткнення транспортних засобів, з технічної точки зору, є неспроможними. Пояснення водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не узгоджуються в частині взаємного розташування транспортних засобів в момент зіткнення, при цьому, в поясненнях водія ОСОБА_1 відсутні дані, які б характеризували розвиток механізму даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів, а саме щодо відстані, яку подолав автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY» з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення транспортних засобів та якою при цьому була його швидкість pyxy, відстані між транспортними засобами перед початком зміни напрямку руху ліворуч, відстані, яку подолав в загальмованому стані автомобіль марки «SKODA OCTAVIA A7» до моменту зіткнення транспортних засобів. Тому, при подальшому дослідженні пояснення водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 до уваги не приймались. Подальше дослідження було проведене згідно пояснень водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY» ОСОБА_2 , так як дані пояснення не позбавлені технічної спроможності та узгоджуються в частині розташування транспортних засобів в момент зіткнення.
Згідно досліджень, зроблених судовим експертом, останнім констатовано, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 , рухаючись за автомобілем марки «ТОYOTA CAMRY», повинен був своєчасно вжити заходів щодо зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу з метою дотримання безпечної дистанції до автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», або в разі необхідності вжиття заходів щодо безпечного об`їзду цього автомобіля, тобто в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог пунктів 12.3. 13.1 Правил дорожньої України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Так як, водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції та не вжив заходів щодо зниження швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, то в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 не відповідали вимогам пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди
Згідно механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди слідує, що в даній дорожньо-транспортній ситуації відбулось зіткнення передньою частиною автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому до моменту зіткнення транспортних засобів, відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY» рухався по лівій смузі руху та маневру не виконував. Враховуючи вищенаведене, судовий експерт дійшов висновку, що в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів не залежала від дій водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY» ОСОБА_2 та уникнення зіткнення з автомобілем марки «SKODA OCTAVIA A7» не визначалось односторонніми діями водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY» ОСОБА_2 , оскільки в момент зіткнення транспортних засобів автомобіль «ТОYOTA CAMRY» рухався попереду в смузі руху автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», не змінюючи напрямку свого руху.
З дослідної частини висновку експерта № 8818/8819 від 08 листопада 2024 року вбачається, що технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «SKODA OCTAVIA A7» не залежала від дій водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», ОСОБА_2 , тому в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
З огляду на викладене, відповідно до проведених досліджень судового експерта провідного наукового співробітника Національного науково центру «Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса», ОСОБА_4 встановлено, що: в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України; в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «SKODA OCTAVIA A7» ОСОБА_1 не відповідали вимогам пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів не залежала від дій водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», ОСОБА_2 та уникнення зіткнення з автомобілем «SKODA OCTAVIA A7» не визначалось односторонніми діями водія автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», ОСОБА_2 ; в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
На переконання суду, висновок експерта є достатньо обґрунтованим та об`єктивним, фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними, які не протирічать іншим письмовим доказам по справі.
Окрім висновку судового експерта № 8818/8819 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, складеного 08 листопада 2024 року, вина ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що спричини дорожньо-транспорту пригоду підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
копією рапорту старшого інспектора чергового Чергової частини Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції І. Поплавського, з якого вбачається, що 23 вересня 2024 року о 16 годині 22 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 23 вересня 2024 року о 16 годині 20 хвилини за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Траса, Швидкісна траса Харків-Дніпро, щойно проїхали селище міського типу Нова Водолага в сторону міста Харків. Транспортний засіб заявника Шкода Октавія 7, державний номерний знак НОМЕР_1 та авто Тойота (номерний знак не бачить). 103 викликали самостійно. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний рапорт зареєстрований в Інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області 23 вересня 2024 року за № 2203;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 вересня 2024 року, який вказав, що 23 вересня 2024 року о 16 годині 10 хвилин він прямував з селища Нова Водолага по трасі Дніпро Харків , біля заправки «Маршал» (1,5 км від неї) став учасником ДТП. Останній зазначив, що він їхав зі швидкістю 110 км/год в лівій смузі, відчув поштовх в задню частину свого автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого його автомобіль знесло на узбіччя. Транспортний засіб, який здійснив зіткнення з його автомобілем був автомобіль марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у напрямку міста Харкова;
схемою місця ДТП, складеної 23 вересня 2024 року о 16 годині 22 хвилини за місцем пригоди траса М-29 «Харків Красноград Перещепине Дніпро», координати 49.7940955; 35.9150194, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше). На зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, а саме міститься опис механічних пошкоджень автомобіля марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які були виявлені при огляді транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної пригоди: на автомобілі марки «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - пошкодження багажника, стоп-сигналів (лівий, правий), заднього бампера, заднього крила, корита під запаску, газового обладнання, задніх дверей, стійки, вихлопної системи, деформація кузова, передній бампер; на автомобілі марки «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - пошкодження переднього бамперу, капоту, передньої лівої фари, переднього лівого крила, переднього вітрового скла. У схемі місця ДТП відображено, що освітлення було денне, наявне зовнішнє освітлення проїзної частини та тротуару, стан покриття проїзної частини сухе, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП немає;
фототаблицею з місця пригоди.
Також до протоколу про адміністративне правопорушення надані:
письмові пояснення ОСОБА_1 від 23 вересня 2024 року, який вказав, що 23 вересня 2024 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, він керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по трасі Дніпро Харків став учасником ДТП з транспортним засобом марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Як зазначив ОСОБА_1 , він прямував з міста Дніпро у місто Харків по трасі, рухаючись зі швидкістю 110 км/год та біля селища Нова Водолага, обганяючи транспортний засіб марки «ТОYOTA CAMRY», його водій, не вмикаючи світлового показника руху, вирішив змінити полосу руху з правої на ліву, виїхав попереду його автомобіля і почав гальмувати. Водій ОСОБА_1 також почав гальмувати, але здійснив зіткнення;
письмові пояснення ОСОБА_6 від 23 вересня 2024 року, водія транспортного засобу «UК-МЕD», який вказав, що 23 вересня 2024 року він разом з тренінг-командою їхали з міста Красноград до міста Харкова. Проїхавши повз селища Нова Водолага останній рухався далі по трасі М-29, Харків Красноград Перещепине Дніпро. Попереду нього рухався автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору. Проїхавши з`їзд на смугу зустрічного руху водій автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY» почав різко гальмувати, не впевнившись у безпеці свого маневру, вказаний водій різко перестроївся з правої смуги руху в ліву та почав різко гальмувати. Позаду даного автомобіля в лівій смузі рухався автомобіль «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після того, як водій автомобіля «ТОYOTA CAMRY» різко перестроївся з правої смуги в ліву та почав різко гальмувати, сталось зіткнення з автомобілем «SKODA OCTAVIA». Після чого водій ОСОБА_6 зупинив своє авто і вони зі своєю командою надали допомогу водіям обох автомобілів;
письмові пояснень ОСОБА_7 від 23 вересня 2024 року, яка вказала, що 23 вересня 2024 року вона разом з командою їхали з міста Красноград до міста Харкова. Проїхавши повз селище Нова Водолага, далі по трасі М-29, Харків Красноград Перещепине Дніпро. Попереду їх автомобіля рухався автомобіль марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору. Проїхавши знак з`їзду на смугу зустрічного руху водій автомобіля «ТОYOTA CAMRY» почав різко перестроюватись з правої смуги руху в ліву, після чого почав різко гальмувати. Позаду автомобіля «ТОYOTA CAMRY» рухався автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , та в результаті різкого гальмування автомобіля «ТОYOTA CAMRY» сталося зіткнення з автомобілем марки «SKODA OCTAVIA». Після чого вони з командою зупинилися і надали першу допомогу водіям обох автомобілів;
письмові пояснення ОСОБА_3 від 23 вересня 2024 року, яка повідомила, що 23 вересня 2024 року о 16 годині 10 хвилин вона прямувала з міста Дніпра в місто Харків у автомобілі марки «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Проїхавши селище Нова Водолага по трасі Дніпро Харків автомобіль «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вмикаючи світловий покажчик руху, різко вискочив на смугу по якій вони з водієм ОСОБА_1 їхали, а саме з правої на ліву, при цьому почав гальмувати. ОСОБА_1 також почав гальмувати, але здійснив зіткнення з автомобілем «ТОYOTA CAMRY».
Надаючи оцінку наведеним вище письмовим поясненням водія ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , суд вважає їх неспроможними, з огляду на характер наявних пошкоджень транспортних засобів та їх положення в момент первинного контакту згідно схеми місця ДТП.
Також суд бере до уваги, що жоден із свідків не вказав хоча б приблизну швидкість руху автомобіля марки «ТОYOTA CAMRY», який, згідно їх пояснень, нібито здійснював маневр обгону автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», натомість згідно пояснень водіїв вказаних транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх швидкість руху була однакова 110 км/год.
Враховуючи наведене суд не приймає до уваги, вищенаведені письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , оскільки вони суперечать іншим письмовим доказам у справі, а також дослідницькій частині висновку судового експерта № 8818/8819 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 08 листопада 2024 року.
Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що 23 вересня 2024 року близько 16 години 10 хвилин в Харківській області, Харківський район, на трасі М-29, Харків Красноград Перещепине Дніпро (координати 49.7940955; 35.9150194) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ТОYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Отже в даному випадку, виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення та характеру пошкоджень автомобілів і механіки їх виникнення, наявних у матеріалах справи фотоматеріалів, а також письмових пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди та висновку судового експерта Національного науково центру «Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса» № 8818/8819 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 08 листопада 2024 року, слід мовити про невиконання ОСОБА_1 вимог пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди.
Що стосується заперечень ОСОБА_1 на висновок експерта № 8818/8819 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 08 листопада 2024 року, то суд вважає їх необґрунтованими.
У своїх запереченнях ОСОБА_1 вказав на зазначення експертом про те, що транспортні засоби перед зіткненням рухалися в попутному напрямку під кутом 0 градусів, проте вказаний висновок експерт зробив лише виходячи з фотознімків, які не є результатом фіксації експертних досліджень, а зроблені в процесі огляду місця випадку. Тоді у такому разі, автомобіль «ТОYOTA CAMRY» повинен був рухатись по тій же смузі, що й перед дорожньо-транспортній пригоді, оскільки вектор прикладної сили в результаті удару збігався б з напрямком його руху і він би не проїхав вліво на узбіччя. Експерт, за твердженням ОСОБА_1 , по надуманих причинах не взяв до уваги його свідчення, а зроблений ним висновок відносно механізму ДТП повністю спростовуються свідченнями очевидців ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомляли про здійснення маневру вліво саме водієм автомобіля «ТОYOTA CAMRY». ОСОБА_1 звернув увагу, що у своїх поясненнях вказував, що рухався зі швидкістю 110 км/год і з моменту зміни напрямку руху автомобілем «ТОYOTA CAMRY» здолав до місця зіткнення 40 м., при цьому останній рухався зі швидкістю близько 60 км/год, а отже час маневру вказаного автомобіля складає 1,33 сек. Відносно гальмування останнім ні учасники пригоди, ні очевидці пригоди не стверджували, що в результаті нього сталося зниження швидкості автомобіля «ТОYOTA CAMRY», ОСОБА_1 вважає, що дане твердження засноване лише на тому, що спалахнули стоп-сигнали на автомобілі в процесі здійснюваного їм маневру. На думку правопорушника ОСОБА_1 , якби водій ОСОБА_2 діяв відповідно до вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, тобто перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, то дана дорожньо-транспортна пригода взагалі б виключалася.
Вказані заперечення суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, оскільки експерт, який проводив відповідне дослідження, є фахівцем у галузі транспортно-трасологічних досліджень, досліджень обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, має вищу технічну освіту та науковий ступень доктора філософії й великий стаж експертної роботи, свій висновок експерт робив на повному дослідженні усіх матеріалів справи, у тому числі пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідків, а також проводив моделювання механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, тому ставити під сумнів його висновок у суду підстав не має.
Згідно зі статтею 273 Кодексу України про адміністративні правопорушення експертиза призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Автотехнічна експертиза це ряд науково-технічних досліджень стосовно конкретної дорожньо-транспортної пригоди, що проводиться особою, яка має спеціальні знання в даній галузі.
Висновок автотехнічної експертизи є тим документом, який допомагає урегулювати суперечності, що виникають між учасниками дорожньо-транспортної пригоди, які доводять свою правоту у судовому порядку.
Судова експертиза у відповідності до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Метою експертного дослідження є встановлення механізму й обставин дорожньо-транспортної пригоди, технічного стану транспортних засобів, причин виходу з ладу їх деталей, а також обставин, що сприяли чи могли сприяти виникненню дорожньо-транспортної пригоди.
Як вже зазначалось, дані, що містяться у висновку експерта № 8818/8819 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 08 листопада 2024 року основані на науково-технічних дослідженнях стосовно конкретної дорожньо-транспортної пригоди із застосування спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки й проводилась особою, яка має спеціальні знання в даних галузях, тому висновок експерта ОСОБА_4 не викликає будь-яких сумнівів щодо достовірності зазначених у ньому даних, а тому є належним та допустимим доказом по даній справі.
При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях та запереченнях вказує, що автомобіль «ТОYOTA CAMRY» рухався зі швидкість близько 60 км/год й до місця зіткнення здолав 40 м. Проте якщо водій автомобіля «ТОYOTA CAMRY» здійснював маневр перестроювання у смугу руху, по якій рухався ОСОБА_1 , як стверджує останній, то швидкість руху автомобіля «ТОYOTA CAMRY» повинна була бути ніяк ні 60 км/год, а більша, ніж 110 км/год. з якою рухався ОСОБА_5 Та, якщо б водій автомобіля «ТОYOTA CAMRY» порівнявшись з автомобілем «SKODA OCTAVIA A7» різко змінив напрямок руху у бік останнього, то характер механічних пошкоджень транспортних засобів був б зовсім інший. А якщо водій автомобіля «ТОYOTA CAMRY» рухаючись попереду почав знижувати швидкість руху, то ОСОБА_1 повинен був дотримуватись приписів пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України.
Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене у сукупності, у тому числі дані, які містяться в матеріалах справи, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, зокрема пунктам 12.3 та 13.1, а отже в діях останнього міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю доведена, а тому він підлягає притягненню до відповідної юридичної відповідальності.
Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до частини 2 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
В якості обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вбачає відсутність діючих адміністративних стягнень у ОСОБА_1 .
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 у судовому засіданні не встановлено.
Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Адміністративна відповідальність має подвійну мету захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.
Перша репресивно-каральна («штрафна») полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави правопорушнику, а по-друге, - засобом, який попереджає нові правопорушення.
Друга функція запобіжно-виховна тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.
Тобто, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що і матиме місце в цій ситуації.
Відтак, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням вимог статей 33, 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, з урахуванням вимог статтей 34 та 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Саме ця міра покарання, на думку суду, буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Статтею 7 Закону України № 3460-IX від 09 листопада 2023 року «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок.
В зв`язку з вищевикладеним, необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 605 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 23, 34, 35, частиною 2 статті 38, статтями 40-1, 124, 245, 246, 256, частиною 2 статті 268, статтями 247, 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі не сплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі (1700 гривень 00 копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Т. М. Трояновська