провадження № 3/361/5031/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.10.2024 серії ВАД №244349 05.10.2024 гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно чоловіка ОСОБА_2 , домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме: перешкоджала користуватись спільним житлом, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП.

28.10.2024 ОСОБА_1 через канцелярію Броварського міськрайонного суду Київської області подала письмові пояснення, в яких просить розглянути дану справу без її участі, свою вину у вчиненому не визнає. Зі змісту пояснень, пояснила, що користуватись спільним житлом вона не перешкоджає, однак просила його приходити до будинку в тверезому стані. При цьому ОСОБА_2 не проживає в квартирі з 2022 року, комунальні платежі не сплачує, його речі в квартирі відсутні, так як він переніс речі до своєї коханки.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він має право на користування квартирою, так як він також являється власником квартири, в якій він все робив своїми руками, однак дружина до квартири його не впускає, змінили замки в квартирі, тому він не має доступа до власного житла. Він має намір розлучитися та виділити свою частку квартири, яку вони з дружиною отримували спільно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Суд наголошує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції даної статті дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Оскільки умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру є обов`язковим елементом об`єктивної сторони, відповідні фактичні обставини підлягають обов`язковому детальному опису в протоколі, а також доказуванню в судовому засіданні.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Матеріали справи не містять об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б могли бути кваліфіковані як домашнє насильство.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 19.10.2024 складено протокол серії ВАД №244349 про вчинення 05.10.2024 ОСОБА_1 відносно чоловіка ОСОБА_2 фізичного, психологічного домашнього насильства, та економічного насильства, а саме перешкоджає користуватись спільно житлом, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди здоров`ю, а також надано в якості доказів : копію заяви про вчинення домашнього насильства від гр. ОСОБА_2 , в якій він повідомляє, що його дружина ОСОБА_1 часто вживає алкогольні напої, та разом із їх дочкою ОСОБА_3 систематично вчиняють відносно нього домашнє насильство : словесні образи, приниження, погрози фізичною розсправою, невпускають його до власного житла; копію письмових пояснень ОСОБА_3 , в яких остання повідомляє про повідомлення її батьком ОСОБА_2 неправдивої інформації, так як сам батько зловживає спиртними напоями, при цьому в квартирі не проживає, забрав всі свої речі та проживає з іншою жінкою, однак приходить в неадекватному стані та влаштовує сварки, здійснює моральне та фізичне насильство, б`є в квартирі двері та несе загрозу самій ОСОБА_3 та її дворічній дитині; письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що її чоловік ОСОБА_2 безпідставно звинувачує її в скоєнні домашнього насильства, вона сама його боїться, так як він постійно знаходиться в стані алкогольного спяніння, ображає її та їх дочку, яка також проживає в квартирі разом із малолітньою дитиною.

З урахуванням вищезазначеного судом встановлено, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на поясненнях гр. ОСОБА_2 , який в судовому засіданні повідомила, що дійсно існує спір між ним та його дружиною із-за квартири, він має намір розлучитися з дружиною та виділити свою частку із спільного майна.

Будь-яких належних та достатніх доказів, як це визначено нормами чинного законодавства, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, при цьому покази сторін абсолютно протилежні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247,283 -285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко