Справа №490/3377/24
Провадження № 33/812/386/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Камінського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 його захисником адвокатом Камінським Валерієм Івановичем на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Демінської Олесі Іванівни у приміщенні цього суду 03 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873091 від 17 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 16 квітня 2024 року о 21:30 год., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в районі буд. № 11 по пр. Героїв України в м. Миколаєві, не вибрав швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 13.1 ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 560937 від 17 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 16 квітня 2024 року о 21:30 год., керував транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в районі буд. № 11 по пр. Героїв України в м.Миколаєві з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Такі дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 873091 та серії ААД № 560937 від 17 квітня 2024 року органом поліції направлені до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Постановою цього суду від 02 липня 2024 року вказані матеріали об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного порядкового номеру № 490/3377/24 (номер провадження 3/490/2004/2024).

У судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Камінський В.І. у судовому засіданні, не заперечуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи зі змісту поданого письмового клопотання, - за ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на порушення поліцейським процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, незабезпечення проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я протягом 2 годин з моменту виявлення відповідних підстав, ненадання можливості інспектором ОСОБА_1 скористатись допомогою адвоката та не повідомлення про причини неможливості залучення адвоката, не роз`яснення прав, небезперервність відеозапису. Також у судовому засіданні просив суд під час накладення стягнення не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, обмежившись лише штрафом.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 16 квітня 2024 року десь о 21:30 год. він, керуючи «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , в якому разом із ним перебувала його дружина ОСОБА_3 , рухався про проспекту Гепроїв України у м. Миколаєві в напрямку Тернівського кільця та зупинився в районі будинку 11 на червоний сигнал світлофора, очікував можливості продовження руху.

Несподівано відчув сильний удар у керований ним автомобіль, вдарився головою у лобове скло, а його автомобіль від такого удару відлетів на велику відстань. Коли він та дружина, яка також отримала тілесні ушкодження, отямилися, вийшли з автомобіля, побачили, що в задню частину його автомобілю в`їхав автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , який в подальшому вдарився у бордюр та загорівся. Біля цього автомобіля лежав чоловік, якому намагалися надати допомогу люди. Через незначний проміжок часу на місце ДТП приїхали патрульні поліцейські, швидка медична допомога та пожежники. Його, дружину та того чоловіка, як він в подальшому дізнався, ОСОБА_1 , відвезли до медичного закладу, надали невідкладну медичну допомогу. Він та дружина повернулися на місце пригоди, а пізніше туди повернувся і ОСОБА_1 , який поводив себе як водій автомобіля, що врізався у їх автомобіль, не заперечуючи цього факту, мав ознаки сильного алкогольного сп`яніння.

Під час оформлення документів з приводу ДТП водій автомобіль «Skoda Octavia» ОСОБА_1 , який явно перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводив себе грубо, нецензурно лаявся.

Постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із постановою суду, в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисник адвокат Камінський В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і справу в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушений принцип повного і всебічного дослідження всіх обставин справи.

Так, в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортного засобу.

Поліцейськими порушений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, який визначено положеннями статті 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103. Так, згідно долученого до протоколу відеозапису і протоколу водія не направляли для проведення огляду до медзакладу, який є обов`язковим за обставинами справи, поліцейський лише запитав, чи буде проходити ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, тоді як відповідно до пункту 8 зазначеної інструкції якщо унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди обов`язкове проводиться у медичному закладі. ОСОБА_1 після ДТП знаходився в медичному закладі, де йому надавали медичну допомогу зашивали рану, при цьому поліцейські не вимагали пройти медичний огляд. При надання медичної допомоги ОСОБА_1 вводили медичні препарати, що може вплинути на результати огляду. Крім того згідно матеріалів справи ДТП сталася о 21 год 30 хвил., отже дві години протягом яких відповідно до вимог наведених правових актів мав бути проведений огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, сплив о 23 год. 30 хвил., тому дії поліцейського щодо проведення огляду на стан сп`яніння після 23 год 30 хвил.(після спливу двох годин) є незаконними, тому така постанова підлягає скасуванню. Щодо акту направлення на огляд до медичного закладу, в ньому зазначений час 00 год. 05 хвил., що не відповідає дійсності в цей час згідно відеозапису працівник поліції тільки отримував технічний паспорт Ткачука, тому вказаний доказ є сфабрикованим, але суд оцінку такому факту не дав. Наведене, на думку захисника свідчить про незаконність проведення огляду.

З урахуванням вимог та доводів апеляційної скарги, положень частини 6 статті 294 КУпАП щодо меж апеляційного розгляду справи апеляційний суд переглядає справу лише в частин притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення постанова суду не переглядається.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився.

Про час та місце судового засідання ОСОБА_1 суд повідомив шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання.

Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення ОСОБА_1 , думку захисника про можливість розгляду справи у його відсутність, обізнаність про час, місце розгляду справи, , з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 за участі його захисника.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - -адвоката Камінського А.М., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки докази, зібрані працівниками поліції та надані суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вимогам закону не відповідають та не підтверджують такий висновок.

Приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу вимог ч. 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст.130КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржена постанова судді не відповідає наведеним положенням закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

До такого висновку суд, як зазначено в оскаржуваній постанові, дійшов на підставі досліджених ним під час розгляду справи доказів, а саме: змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№873091 від 17 квітня 2024 року, акту огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія, а також доданими до нього відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку).

Інструкція №1452/735 (пункти 6, 7 Розділу І) також передбачає проведення огляду на стан сп`яніння - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як статтею 266 КУпАП, так і пунктом 3 зазначеного Порядку та пунктом 7 Розділу 1 Інструкція №1452/735 передбачає проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення

При цьому пунктами 9, 12 Порядку визначено, що проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове. У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 8 Інструкція №1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Крім того, частиною 4 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти 7, 8 Порядку).

Пункт 9 Інструкції №1452/735 передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що за загальним правилом у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

І лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі його незгоди з результатами такого огляду та відмови після цього від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підстави для складання поліцейським щодо цієї особи протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме про відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Натомість у разі скоєння ДТП, коли є особи, що загинули або травмовані, зокрема, коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, проведення огляду на стан сп`яніння водіїв-учасників цієї пригоди є обов`язковим. І такий огляд проводиться виключно у закладі охорони здоров`я із дослідженням з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, у справі, яка переглядається, визначений вказаними нормами права порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було порушено працівниками поліції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 560937 від 17 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 16 квітня 2024 року о 21:30 год., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 11 по пр. Героїв України в м.Миколаєві з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Вказаний протокол не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поліцейським зроблена відмітка про відмову від підпису.

Натомість зміст цього протоколу не підтверджується іншими наявними у справі доказами.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 266 КУпАП визначено під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 560937 від 17 квітня 2024 року застосувалась фіксація правопорушення за допомогою нагрудних камер поліцейських, про що зазначено в цьому протоколі. Свідки під час фіксації правопорушення не залучались.

Так, органом поліції до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 560937 від 17 квітня 2024 року надано диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З відеозаписів вбачається, що під час спілкування з водієм транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 як учасником ДТП, відносно якого було зібрано матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на місці скоєння ДТП працівником поліції запропонував йому пройти «освідування на алкогольне сп`яніння», від проведення якого ОСОБА_1 відмовився.

Слід зазначити, що відповідальність за відмову у проведенні огляду на стан сп`яніння за ч.1 ст. 130 КУПАП настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд не звернув увагу на недотримання працівниками поліції зазначених вимог закону, Порядку та Інструкції щодо порядку огляду водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно матеріалів справи і таке не спростовується ОСОБА_1 він є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 21 год 30 хвил. 16 квітня 2024 року і внаслідок якої водій іншого транспортного засобу - потерпілий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були травмовані, у зв`язку з чим безпосередньо після ДТП були доставлені до медичного закладу, де їм надавалась медична допомога, що підтверджується відповідними документами закладів охорони здоров`я зворотними повідомленнями, консультативними висновками (а.с. 38, 39, 50).

З огляду на наведені вище положення закону та підзаконних актів, які регулюють порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, у зв`язку із наявністю травмованих осіб внаслідок ДТП та доставлення водіїв до закладу охорони здоров`я огляд водія ОСОБА_1 як учасника ДТП, який був травмований, в обов`язковому порядку мав бути проведений не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, тобто з часу ДТП, у закладі охорони здоров`я з проведеннями досліджень з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи та відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, в порушення вказаних вимог закону поліцейські не забезпечили огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, незважаючи на те, що останній був доставлений до таких закладів (двічі). Працівник поліції о 00 год. 08 хвил. (з моменту ДТП пройшло 2 год. 38 хвил.) після того, як ОСОБА_1 після надання медичної допомоги повернувся на місце ДТП запропонував пройти «освідування на стан алкогольного сп`яніння», від чого ОСОБА_1 відмовився, пройти такий огляд у медичному закладі поліцейський не вимагав.

Більш того, вимога про проходження огляду поліцейським була пред`явлена вже після спливу 2 годин з моменту виявлення підстав для такого огляду, а саме - ДТП.

Наявність в матеріалах адміністративної справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до КНП МОПЦЗ МОР (а.с. 5) не є підтвердженням дотримання поліцейським порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, тому що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не підтверджується, що поліцейські направили ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, тоді як такий огляд після ДТП є обов`язковим.

За такого, саме по собі наявне в матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров`я за відсутності на відеозапису вимоги поліцейського водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не є належним та допустимим доказом виконання працівниками поліції вимог щодо направлення водія до медичного закладу.

Проаналізувавши зазначені обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським не пізніше двох годин після події ДТП пройти у медичному закладі огляд на стан сп`яніння та що він відмовився пройти саме такий огляд.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За такого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №560937 від 17 квітня 2024 року було порушено імперативні вимоги статті 266 КУпАП Порядку та Інструкції № 1452/735 щодо проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий огляд (відмова від нього) водія ОСОБА_1 є недійсним.

Тому протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №560937 від 17 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП.

За такого та з огляду на положення статті 62 Конституції України суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки в суді таке не доведено належними та допустимим доказами.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про те, що відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі, однак він відмовився, суперечить наявним у справі доказам, а саме змісту відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Тому постанова суду підлягає скасуванню в оскаржуваній частині із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 його захисником адвокатом Камінським Валерієм Івановичем задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, скасувати, в частині визнання винним та притягнення до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 560937 від 17 квітня 2024 року за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна