ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4679/24 Номер провадження 33/814/1054/24Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Калько В.І., потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Цією постановою гр. 12 червня 2024 року о 16:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою. Внаслідок чого може бути завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2024 року, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що має місце сімейний конфлікт на ґрунті взаємних непорозумінь з приводу користування спільним будинком, при цьому, будь-яких доказів того, що в ході таких конфліктів чи сварок зі сторони мене ОСОБА_1 мало місце домашнє насильство матеріали справи не містять.

Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу вчинення домашнього насильства, а ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_2 , вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, зважаючи на відсутність ознак домашнього насильства.

Акцентує увагу, що відносно ОСОБА_2 , складалися протоколи щодо вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та порушене кримінальне провадження по факту нанесення тілесних пошкоджень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №317570 від 10.07.2024 року ОСОБА_1 , який 12.06.2024 року о 16:20 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З протоколу вбачається, що зазначені дії ОСОБА_1 полягали у тому, що він відносно колишньої дружини ОСОБА_2 вчинив насильство психологічного характеру.

Отже, в протоколі розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема вказано ознаку правопорушення за ст. 173-2 КУпАП - як саме вчинене насильство психологічного характеру могло завдати шкоди психологічного стану здоров`ю потерпілій.

Доводи апелянта щодо того, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що має місце сімейний конфлікт на ґрунті взаємних непорозумінь з приводу користування спільним будинком, при цьому, будь-яких доказів того, що в ході таких конфліктів чи сварок зі сторони мене ОСОБА_1 мало місце домашнє насильство матеріали справи не містять, суд відхиляє доводи виходячи з наступного.

В своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_2 , зазначає, що 12.06.2024 року повернулася додому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає близько 6 місяців, на той момент в приміщенні будинку перебував ОСОБА_1 , який одразу почав її ображати. Погрози відбуваються постійно, застосовує фізичну силу, провокує сварки, штовхає, ображає та обзиває нецензурною лайкою, про що розповідає сину.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд не бере до уваги, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 317570 від 10.07.2024 року, рапортами, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.06.2024 року, формою оцінки ризиків домашнього насильства, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, матеріали справи містять дані про скоєння ОСОБА_1 домашнього насильства, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин