Провадження №: 3/755/5928/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2024 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року о 07:40 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely Emgrand», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Солов`яненко, при русі заднім ходом не впевнилася, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Кіа», н/з НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортних засобів. Своїми діями порушила п. 2.3.б, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, 11.09.2024 року о 07:40 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely Emgrand», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Солов`яненко, була учасником ДТП та, не дочекавшись прибуття поліції, залишила місце пригоди. Своїми діями порушила п. 2.10А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні 09.10.2024 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, не визнала повністю, та пояснила, що 11.09.2024 року вона керувала автомобілем «Geely Emgrand» у м. Києві, по вул. Солов`яненко, на перехресті зупинилася (поставила на ручник) для того, щоб пропустити інший транспортний засіб, дорога мала нахил вверх. Після того, як інший транспортний засіб проїхав, вона зняла автомобіль з ручника і автомобіль відкотився назад і в цей момент вона відчула удар, відбулося зіткнення з автомобілем, який стояв позаду. З нею були її діти 17 та 7 років. Вийшла з автомобіля подивитися, що трапилось. У цей момент з автомобіля «Кіа», який був позаду її авто, вийшла жінка та почала на неї кричати, вести себе агресивно, перешкоджала їй сісти до себе в автомобіль. Поведінка водія автомобіля «Кіа» налякала її та дітей. Оскільки при огляді вона не побачила будь-яких пошкоджень на своєму автомобілі та автомобілі «Кіа», вона поїхала з місця ДТП. Зазначила, що саме автомобіль «Кіа» вдарив її автомобіль та вважає виним у вчиненні ДТП водія автомобіля «Кіа».

У судовому засіданні 09.10.2024 року свідок ОСОБА_2 суду повідомила, що 11.09.2024 року вона була пасажиром автомобіля «Geely Emgrand», яким керувала ОСОБА_1 . У день події ОСОБА_1 зупинила свій автомобіль для того, щоб пропустити інший автомобіль, після цього, остання зняла автомобіль з ручника та автомобіль відкотився назад, у цей момент вона почула удар. ОСОБА_1 вийшла з автомобіля подивитися на зіткнення з іншим автомобілем, який стояв позаду. Після чого вона сіла в авто і вони поїхали. Зазначила, що дорога мала нахил вверх.

27.11.2024 року представник ОСОБА_1 - Попко С.М. у судовому засіданні пояснив, що у матеріалах справи відсутні чіткі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Зазначив, що саме водій автомобіля «Кіа» не дотрималась безпечного швидкісного режиму та безпечної дистанції, у зв`язку з чим відбулося ДТП. Крім того, зазначив, що на автомобілі ОСОБА_1 не має пошкоджень, вважає винним у ДТП водія автомобіля «Кіа».

У судовому засіданні інший учасник ДТП - ОСОБА_3 пояснила, що 11.09.2024 року вона рухалась на своєму автомобі «Кіа» у м. Києві по вул. Солов`яненка, та на перехресті запинилася з метою пропуску автомобіля по головній дорозі. Попереду її автомобіля зупинився автомобіль «Geely Emgrand», який раптово почав різкий рух назад та вдарив її автомобіль в номерний знак, передню частину бампера. Після чого, автомобіль «Geely Emgrand» від`їхав вперед. На її прохання викликати працівників поліції та їх зачекати водій автомобіля «Geely Emgrand» ОСОБА_1 відмовилася та поїхала з місця ДТП. Зазначила, що водій автомобіля «Geely Emgrand» пропонувала вирішити питання за кошти без виклику працівників поліції, нащо вона відмовилась, оскільки автомобіль застрахований. Вважає виним у ДТП водія автомобіля «Geely Emgrand» ОСОБА_1 . У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - Муха Д.О. підтвердив пояснення ОСОБА_3 та пояснив, що ОСОБА_1 свідчить неправдиво в частині лайки з боку ОСОБА_3 , на автомобілі ОСОБА_3 є наявні видимі механічні пошкодження, що свідчить про те, що в результаті ДТП спричинено матеріальну шкоду. Надав суду докази на підтвердження завданої матеріальної шкоди.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до п. 2.3.Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно з п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Відповідно до п. 2.10.А ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки вина підтверджується доказами: протоколами про адміністративне правопорушення від 18.09.2024 року серії ААД № 970910 та серії ААД № 970911, зі змісту яких вбачається порушення водієм правил дорожнього руху України, схемою місця ДТП від 11.09.2024 року, рапортом працівника поліції, поясненнями учасників ДТП , поясненнями свідка, фотодоказами та іншими матеріалами. Крім того, суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 особисто в судовому засіданні підтвердила, що автомобіль, яким вона керувала в день події, відкотився назад після того, як вона зняла його з ручника, і вона відчула удар, відбулося зіткнення з автомобілем, який стояв позаду, оскільки дорога мала нахил вверх. Потім вона поїхала з місця події. Вказане підтвердила і свідок, яка знаходилась в транспортному засобі. Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти на особу адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 41-1,122-4, 124, 251, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:

-за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп;

-за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави. Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя І.М. Омельян