Провадження № 33/801/592/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД№708753, 17 квітня 2023 року о 14:15 год по вул. Миколаївській, 2 у м. Вінниці водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6820. Результат огляду 1,81 ? алкоголю. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн. При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП наявними у справі доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що докази, якими підтверджується в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП? викликають сумніви у їх достовірності. Зокрема, він не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а його відмова від огляду такого в закладі охорони здоров`я не означає автоматичну згоду з результатами проведеного огляду. В матеріалах справи відсутнє направлення його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_2 , було повідомлено про дату та час розгляду справи в апеляційному суді поштовим зв`язком, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 та його захисник в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.(Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" №3236/03 від 03.04.2008).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , надано право висловити пояснення по суті порушення, заявити клопотання, тощо, однак він скористався ними на власний розсуд, не з`явився в судове засідання.

За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_2 .

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що його вина за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, щодо яких жодних сумнівів у їх достовірності та допустимості не виникає, оскільки вони оформлені у встановленому законом порядку. У протоколі викладена суть адміністративного правопорушення, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього долучені усі докази, необхідні для правильного вирішення цієї справи, які є достатніми для встановлення вини ОСОБА_2 та притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що суд вірно встановив обставини скоєного правопорушення на підставі наявних доказів, які вірно оцінив в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення та вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших даних, зазначаються суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД№708753, 17 квітня 2023 року о 14:15 год по вул. Миколаївській, 2 у м. Вінниці водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», в результаті якого підтверджено його перебування у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вмісту 1,81 проміле алкоголю, що зафіксовано відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , цей огляд проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, нестійкою ходою, порушенням мови.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано поліцейським відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Доводи апеляційної скарги про небезперервність відеозаписів з нагрудної камери поліцейських, як на підставу сумніву в їх повноті та достовірності, є необґрунтованими, оскільки на наявних відеозаписах повно і послідовно зафіксовані всі обставини, що являють собою склад правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 с. 130 КУпАП та його вину: зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом; проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів; відсутність в ході нього його заперечень та його погодження з результатами огляд; не бажання спростувати їх в закладі охорони здоров`я. Цими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських зафіксовано визнання ОСОБА_1 результатів огляду, вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом, а також його категорична відмова їхати для огляду до закладу охорони здоров`я. Вказане також підтверджується направленням на проходження огляду у закладі охорони здоров`я та актом огляду на стан сп`яніння, власноручно підписаним ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим не підлягають задоволенню і доводи скарги щодо не визнання ним результатів огляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції безпідставно його зупинили та не повідомили причини зупинки, не заслуговують на увагу. Так, ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР, за те, що виїжджаючи з прибудинкової території, не надав перевагу автомобілю патрульної поліції, що рухався по головній дорозі, за що його постановою поліцейського було притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про не погодження з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки роздруківка результатів технічного приладу «Драгер» містить його підпис. Крім цього, спростувати результати огляду на місці зупинки транспортного засобу можливо лише шляхом проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, направлення на проходження якого наявне в матеріалах справи, однак, таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Інші обставини, на які посилається заявник, що зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук