КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/855/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 13.11.2023 біля 12:35 за адресою: м. Києві, вул. Радосинська, 120 (Блокпост) керував автомобілем Skoda р.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння. Після зупинки ТЗ інспектором поліції запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку та виготовлено письмове направлення до КНП НКЛ «Соціотерапія» на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніня або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, що чітко і неодноразово зафіксовано відеозаписом з місця події. Після відмови від огляду на стан сп`яніння водія відсторонено від керування ТЗ, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.11.2023, який мав посвідчення водія та якому передано ТЗ за згодою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, формальність, порушення норм чинного законодавства, порушення ст. 278 КУпАП, просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2023 та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити адміністративну справу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що в судовому засіданні він зазначав у поясненнях, що керував транспортним засобом, надалі його зупинили працівники поліції, не повідомивши свого імені та причин зупинки. Пред`явили вимогу про надання їм посвідчення водія, перевіривши його документи зазначили, що він може їхати. Він поїхав далі, але одразу був зупинений працівником ТЦК, який попросив надати йому документи, що посвідчують особу, та повідомив, що йому буде виписано повістку про необхідність з`явитись до ТЦК для постановлення на облік. Коли він відмовився ставити свій підпис за отримання вказаної повістки, до нього повторно підійшов працівник патрульної поліції та повідомив, що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому не зазначив, які саме ознаки наркотичного сп`яніння у нього присутні, тобто підстав для направлення його на огляд не було взагалі.

Крім того, апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено формальні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло. Однак, з відеозапису з боді-камери поліцейського вбачається, що він має рожевий колір обличчя, на відеозаписі також неодноразово видно його руки, які взагалі не тремтять, тобто зазначених працівником патрульної поліції у протоколі ознаки є надуманими, а його ставлення до нього - упередженим. Враховуючи упереджене ставлення працівника патрульної поліції до нього він неодноразово зазначав, що бажає пройти огляд самостійно та просив видати йому відповідне направлення. Проте, працівник патрульної поліції на відеозаписі повідомив його, що видача направлення нічим не передбачена. Однак, після отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення ним було виявлено, що направлення на огляд йому нібито було виписане. Не зважаючи на те, що працівник патрульної поліції не видав йому направлення на проходження огляду, він самостійно звернувся до медичної лабораторії та здав відповідні аналізи. Відповідно до медичної довідки від 14.11.2023 року результат лабораторного аналізу на вміст в організмі наркотичних засобів негативний.

Також апелянт вказує, що працівник патрульної поліції повідомив, що його відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль буде переміщено на штраф-майданчик. Апелянт повідомляв даного поліцейського про те, що автомобіль йому не належить та просив роз`яснити, на якій підставі ним було прийнято рішення про евакуацію автомобіля, проте, відповіді він не отримав. Він також зазначав, що в його автомобілі перебуває особа, яка має посвідчення водія і необхідності в евакуації автомобіля, навіть у разі відсторонення його від керування ним, не вбачається.

Крім того, апелянт зазначає, що з відеозапису вбачається, що працівник патрульної поліції зняв нагрудну камеру та поклав її до автомобіля, після чого незаконно провів огляд його автомобіля, при цьому, погрожував фізичною розправою та тим, що особисто відвезе його до ТЦК. Фактично поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той проміжок часу, який їм був вигідний, оскільки майже увесь час велась відеозйомка дороги, а не подій, які відбувались на місці зупинки.

Також апелянт вказує, що з відеозапису вбачається, що працівник поліції, не маючи висновку про те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, називає його наркоманом, що принижує його честь і гідність. При цьому, вважаючи його наркоманом, розповідав йому про корупцію у Деснянському районному суді м. Києва, що, на його думку, і призвело до того, що суддею Деснянського районного суду м. Києва Грегулем О.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт зазначає, що час керування транспортним засобом, зазначений протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності. Згідно долученого відео поліцією вбачається час складання протоколу «12:35», у той час як в протоколі стоїть дата час 13:35. Отже фактично є сумнівним час керування транспортним засобом згідно фабули протоколу. Апелянт вказує, що поліцейські фактично зупинили його без правових підстав, встановлених законом, після чого почали проводити незаконну перевірку автомобіля, а отже апелянт вважає, що за таких дій поліції докази, зібрані у справі про адміністративне правопорушення, є недопустимими.

Також апелянт вказує, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо приобранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувались та враховувались. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан. Суддя не дав оцінку тому факту, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння і відповідно, не було підстав для проведення огляду. Крім того, суддя не дав оцінку висновку про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння та не розглянув його клопотання про закриття провадження.

Щодо доводів суду першої інстанції, про те, що повітряна тривога в м. Києві почалася о 12 год. 56 хв. і тривала 11 хв. апелянт зазначає, що такі доводи спростовуються роздруківкою з офіційного сайту повітряних тривог, відповідно до якої повітряна тривога в м. Києві 13.11.2023 р. почалась о 12:45 хв. Доводи судді про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння він з власної ініціативи проходив не у закладі охорони здоров`я, в який направлявся інспектором, спростовуються тим, що він неодноразово просив поліцейського видати йому направлення для проходження такого огляду, проте, отримав відповідь, що видача направлення нічим не передбачена, тобто він не міг знати у який саме заклад охорони здоров`я його буде направлено для проведення огляду, а тому, він відразу після отримання копії протоколу пройшов огляд у ТОВ «МЛ «ДІЛА», яка має ліцензію на проведення такого огляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , та його захисників Самарець А.М. та Александрова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, в тому числі з врахуванням доповнень захисника Александрова Д.О., перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, допитавши свідка ОСОБА_3 та працівника поліції ОСОБА_5, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення

серії ААД №531697 від 23.11.2023, який складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 .

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3); розпискою ОСОБА_2 про те, що він підтверджує факт зберігання транспортного засобу Skodaр.н. НОМЕР_2 (а.с.4); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції ( а.с.8).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом не було враховано його особу є неспроможними.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з відеозапису місця події, після зупинки транспортного засобу, працівник поліції, провівши відповідний огляд та виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме те, що зіниці очей не реагують на світло, запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, вказуючи, що пройде такий огляд самостійно та просив видати йому на руки направлення для проходження ним самостійно огляду на стан сп`яніння, на що працівник поліції роз`яснив, що направлення на проходження огляду на руки водію не видається, адже слугує виключно підставою доставки водія до медичного закладу для проходження огляду, та відповідно роз`яснив, що проходження у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 може пройти лише у присутності поліцейського. Після цього ще раз запропонував проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що ОСОБА_1 знову відмовився. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у такому випадку на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР та він відстороняється від керування транспортним засобом. Також ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить посилання на небезперервність відеозапису, у зв`язку з чим апелянт дані відеозапису не вважає належним доказом. З цього приводу слід зазначити, що як слідує з долученого до протоколу відеозапису місця події, він має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , розвиток спілкування співробітників поліції із водієм, на ньому чітко зафіксовано неодноразове висловлення ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, та відмову водія ОСОБА_1 від проходження такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП та, зокрема, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння зафіксовані на фрагментах відео, що не мають розриву у часі. А тому, дані відеозапису є належним доказом у справі.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що його не повідомили про причини зупинки, слід зазначити, що згідно із п.10 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Як вбачається з дослідженого під час апеляційного розгляду справи відеозапису, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на контрольно-пропускному пункті в`їзду та виїзду з міста Києва. Таким чином, зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та огляд автомобіля і речей в умовах воєнного стану здійснювався працівниками поліції відповідно до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не дав оцінку тому факту, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння та він не перебував у стані наркотичного сп`яніння є безпідставними з огляду на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за перебування у такому стані. До того ж, сам апелянт зазначив, що дійсно відмовився від проходження медичного освідування у зв`язку з повітряною тривогою, адже у нього вдома залишався син, який разом з ними був в окупації, отримав страшний стрес та психологічні страждання і тому дуже нервово та болісно реагує на оголошення повітряної тривоги. Однак, як вбачається з неодноразово дослідженого судом відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від огляду у лікаря-нарколога о 12 год. 43 хв., тобто ще до оголошення повітряної тривоги, яка була оголошена о 12 год. 45 хв. Відтак, на момент відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не перебував в стані крайньої необхідності.

Що стосується доводів апелянта про те, що згідно долученого відеозапису час складання протоколу про адміністративне правопорушення 12:35, у той час, як у протоколі зазначено час 13:35, то в матеріалах провадження наявний рапорт інспектора 2 вз. 2 р. 3 бат. УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що під час складання протоколу серії ААД №531697 щодо ОСОБА_1 було допущено помилку. Просить вважати дату та час вірним вчинення правопорушення 13.11.2023 12 год. 35 хв., дату та час складання протоколу 13.11.2023 13 год. 45 хв., що повністю узгоджується з даними відеозапису та по факту не заперечувалось і апелянтом під час апеляційного розгляду.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що працівник поліції ставився до нього упереджено, оскільки такі доводи повністю спростовуються наявним у справі відеозаписом. А фрази поліцейського про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та про те, що автомобіль буде переміщено на штраф-майданчик ніяким чином не свідчать про упередженість працівника поліції, а лише свідчать про виконання ним вимог ст. 266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Більш того, як вбачається і з даних відеозапису та наявної у справі розписки, ОСОБА_1 дійсно було відсторонено від керування транспортним засобом, проте не шляхом евакуації транспортного засобу, а шляхом передачі права керування цим транспортним засобом іншому тверезому водію, зокрема водію ОСОБА_2 .

Факт проходження ОСОБА_1 огляду у лабораторії «ДІЛА», де відповідно до медичної довідки від 14.11.2023 результат лабораторного аналізу на вміст в організмі наркотичних засобів негативний, не може бути взятий судом до уваги, з огляду на наступне.

За змістом розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.05.2019 № 563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Лабораторія «ДІЛА» не наділена таким правом проводити огляд водіїв на стан сп`яніння та не уповноважена перевіряти належність заявнику наданого ним біоматеріалу у вигляді сечі, збирання якої не проводиться лабораторією, а доставляється заявником в ємності для сечі самостійно.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ указаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, проведення огляду за відсутності поліцейського свідчить про те, що не було забезпечено достовірності результатів дослідження, а також походження біоматеріалу (сечі) саме від ОСОБА_1 , а не будь-якої іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, у даному випадку результати дослідження, лабораторії «ДІЛА» № 958004437 від 13.11.2023, щодо визначення наркотиків у сечі ОСОБА_1 не можуть вважатися дійсним, а тому до уваги не беруться.

Окрім того, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за перебування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вступивши наприкінці апеляційного розгляду в справу, адвокат Александров Д.О. вказав на порушення поліцейським вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зокрема, вказав, що в порушення вимог закону, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було складено протягом 1 години, та більш того, вказав, що в той момент, коли нагрудна камера лежала в службовому авто та знімала дорогу, працівник поліції виходив з авто та спілкувався з ОСОБА_1 , і останній поцікавився наслідками складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та почувши, що за це передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. та ще й позбавлення права керування транспортними засобами, і знаючи зі слів поліцейського, що протокол про адміністративне правопорушення ще не складено, передумав відмовлятись від проходження огляду та наполягав на поїздці до медичного закладу для проходження огляду, однак, на це працівник поліції не погодився та пояснивши, що оскільки відмова вже зафіксована на камері, то ніхто нікуди не поїде.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що дати, коли відбувались події він не пам`ятає, але може підтвердити, що в той день він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухались на виїзд з м. Києва в сторону с. Погреби. Водієм був ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сидів а передньому пасажирському місці, а він, на задньому місці за ОСОБА_2. На блок посту їх авто зупинив працівник поліції, перевірив документи ОСОБА_1 та вказав перепаркувати авто на майданчик. Після перепаркування авто, цей працівник поліції підійшов знову та знову попросив у ОСОБА_1 документи, які він надав. Спілкування між ними він не дуже чув через шум проїжджаючих авто, та окрім того, до авто підійшли працівники ТЦК, які просили пред`явити документи для оформлення повісток. ОСОБА_2 відразу надав документи і йому була вручена повістка, а він не став надавати документи. Саме тому, після спілкування з ОСОБА_1 , цей же працівник поліції підійшов до нього та силою почали діставати його з авто і вимагати документи, застосовував до нього фізичну силу. Разом з тим, йому повістку так і не виписали. Однак, він став свідком того, як працівник поліції вже без камери упереджено спілкувався з ОСОБА_1 , і тоді, коли той сказав, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо нього ще не складений, а він передумав і погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, то працівник поліції йому в цьому відмовив, вказавши, що те, що йому потрібно було, він вже зафіксував на камеру, і нікого нікуди везти не буде.

Проте, показання даного свідка суд не може взяти до уваги, оскільки ОСОБА_3 є товаришем ОСОБА_1 і зацікавлений в результатах розгляду даної справи, більш того, пояснення свідка в частині того, що ОСОБА_1 просив доставити його до мед закладу, суперечать позиції самого ОСОБА_1 , яку він висловлював як в суді першої інстанції, так і в змісті апеляційної скарги, та висловлював в поясненнях під час апеляційного розгляду до вступу в справу адвоката Александрова Д.О., Зокрема, ОСОБА_1 дійсно звертав увагу суду на ту обставину, що в той момент, коли працівник поліції залишив в авто камеру, а сам вийшов з авто, відбулись події, які не зафіксовані на камеру. Однак, наполягав на тому, що в цей момент працівник поліції незаконно провів обшук його авто, щоб це не потрапило на відео, і на жодні інші обставини не вказував. Більш того, зі змісту всіх пояснень ОСОБА_1 , наявних у даній справі як у письмовому виді, так і зафіксованих на відео, чітко вбачається, що ОСОБА_1 займав одну єдину позицію того, що він відмовляється проходити огляд в присутності поліцейського в медичному закладі та наполягав на видачі йому направлення для проходження такого огляду самостійно.

Під час апеляційного розгляду було допитано поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5, який пояснив, що під час несення служби 13.11.2023 на блокпосту було зупинено транспортний засіб Skoda р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів та спілкування з яким були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагували на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, але він відмовився. Цю особу він бачив вперше, та будь - яких підстав упереджено до нього ставитись у нього не було і він упереджено до нього не ставився. ОСОБА_1 було зачитано права та обов`язки, роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду та складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України.

Працівник поліції також пояснив, що водій їхав з Києва в напрямку Броварів, на блокпості його зупинили, там є площадка, де перевіряються транспортні засоби. Водій надав для огляду документи, але оскільки у нього була відсутня камера, то він повернув документи, пішов взяв нагрудну камеру та подальше спілкування проводилось виключно під фіксацію. До включення боді камери спілкування між ними не відбувалось. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була досить чіткою. До того ж водію було чітко роз`яснено на його прохання видати направлення для самостійного проходження огляду, що відповідно до вимог КУпАП та відповідної інструкції, пройти огляд на стан сп`яніння особа може лише у визначеному законом закладі КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» і лише в присутності поліцейського і що проходження такого огляду в іншій медичній установі чи після офіційної відмови під проходження, буде незаконним. Окрім того, працівник поліції не заперечував того факту, що після того, як на нагрудну відеокамеру було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, він прийшов до службового автомобіля оформляти документи, в тому числі писати протокол, а тому, щоб відеокамера йому не заважала, він її положив на торпеду авто так, щоб безперервно проводилась фіксація всіх подій, а сам, виходив з авто на перекур, під час якого з ОСОБА_1 з приводу проходження ним огляду більше не спілкувався, ОСОБА_1 лише цікавився наслідками не отримання від представників ТЦК повістки. Відповідно, не було такого факту, щоб після зафіксованої на відеокамери відмови від проходження огляду ОСОБА_1 передумав та просив доставити його до медичного закладу. Зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 це підтверджує, адже, при ознайомленні зі змістом протоколу він не висловив з цього приводу жодного слова, натомість, маючи можливість написати письмові пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що відмовився від проходження огляду, оскільки почалась тривога. Хоча, в дійсності відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була задовго до оголошеної повітряної тривоги.

З приводу свідка ОСОБА_3 працівник поліції вказав, що дійсно він був в автомобілі, який зупинили під керуванням ОСОБА_1 , і свідок відмовлявся йти на контакт з працівниками ТЦК, тому він до нього підходив та намагався встановити його особу, разом з тим, його не чіпав та будь - якої фізичної сили не застосовував.

Довготривале оформлення в даному випадку матеріалів працівник поліції пояснив тим, що він самостійно в даній справі оформляв всі матеріали, в тому числі, перевіряв дані ОСОБА_1 по базі АРМОР, складав протокол, направлення та відстороняв водія від керування, шляхом передачі авто під керування іншому тверезому водієві, а це все потребувало часу.

Вищезазначені пояснення працівника поліції повністю підтверджуються даними відеозапису.

Відтак, аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що факт зміни ОСОБА_1 після вступу в справу захисника Александрова Д.О. пояснень та зазначення про те, що він все таки погоджувався поїхати до медичного закладу, чого працівник поліції не зробив, розцінюються як намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення складено протягом години після зафіксованого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ніяким чином не може свідчити про порушення вимог закону, адже, згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що й було зроблено.

За вказаних обставин, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал