П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/733/24

пров. № 3/384/486/2024

27 листопада 2024 року с-ще Вільшанка

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області Сорокіна О.О.,

розглянувши (відповідно закріпленому статтею 279 КУпАП порядку) у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі. Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №270204 від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона повторно протягом року, після накладення 12 квітня 2024 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження, 06 листопада 2024 року о 16 годині 24 хвилин в АДРЕСА_2 , не виконала своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , а саме: в домоволодінні не дуже прибрано, з продуктів харчування трохи гречки, чим порушила ст. 150 Сімейного Кодексу України за що передбачена відповідальність передбачена ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у інкримінованому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що її співмешканець перебуваючи у стані сп`яніння викликав працівників поліції, оскільки вважає що вона не доглядає за дітьми. Однак діти голодні не були та вона здійснює за ними належний догляд, що підтверджується актами перевірки. Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідно до положень якого обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Разом з цим, відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із системного аналізу норм ст. ст. 254, 256 КУпАП слідує, що предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до частини другої статті 184 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі повторного, протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. З пояснень понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №270204 вбачається, що на момент перевірки ОСОБА_7 , в її домоволодінні не брудно, а лише присутній неприємний запах, крім цього була приготовлена в невеликій кількості гречка. З пояснення понятих не вбачається вагомих порушень ОСОБА_8 батьківських обов`язків по відношенню до її дітей. Більш того, у поясненнях понятих не зазначена дата (а.с. 5,6).

Також, аналогічним підтвердженням пояснень понятих є акт обстеження умов проживання №168 від 11.11.2024 з якого вбачається що на момент огляду в будинку чисто, з продуктів гарячого харчування є гречка (а.с.7)

Разом з цим суд звертає увагу, що в протоколі серії ВАД №270204 також зазначено, що в домоволодінні не дуже прибрано та з продуктів харчування присутня невелика кількість гречки. Також протокол не містить підписів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутні будь-які її пояснення.

При цьому, суд при розгляді справи самостійно не може вийти за межі складеного адміністративного протоколу, погіршити становище особи, та самостійно визначити порушення норм Сімейного кодексу України.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт про реєстрацію звернення що надійшло на телефонну лінію 102, згідно з яким по прибуттю чергового екіпажу на місце події було встановлено що заявник ОСОБА_9 перебуває у п`яному вигляді, на його думку колишня співмешканка ОСОБА_10 не виконує свої батьківських обов`язків. (а.с.2).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 270204 працівником поліції допущено істотне порушення, оскільки не зазначено чим саме порушено ст. 150 Сімейного кодексу України, за порушення якої настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП, а відтак вказаний протокол не відповідає приписам ст. 256 КУпАП.

З огляду на викладене суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення по суті є обвинувальним актом, на основі якого в сукупності з іншими доказами встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Враховуючи наведені істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, які були допущені при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , з огляду на обмежені процесуальні повноваження суду та обов`язок збирати докази саме особами, уповноваженими на складання протоколів, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано допустимим доказом у даній справі.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, наприклад у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд зазначає, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх, безумовних та переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Сорокіна