Справа №461/8084/24
Провадження №3/461/3032/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

за участю представника митниці Лубоцького Б.І., захисниці особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокатеси Думич О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_1 від 11.01.2024 року,

за ч.6 ст.481 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2024 о 15:00 в зону митного контролю смугою руху «зелений коридор» в напрямку виїзду з митної території України через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Під час митного оформлення було виявлено, що ОСОБА_1 10.05.2024 о 18:14 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Нижанковичі» митного поста «Спільниця» напівпричіп р. н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою комерційного призначення.

Станом на 22.09.2024 в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення напівпричепу р.н SC041CE, VIN-код НОМЕР_4 за межі митної території України, чи поміщення його, згідно митного законодавства України, в інший митний режим.

На момент перетину кордону 22.09.2024 ОСОБА_1 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст. 192 МК України до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили) не звертався.

У своїх поясненнях від 22.09.2024 гр. ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення ним на митну територію України вказаного напівпричепа з метою комерційного призначення та повідомив, що такий знаходиться на ремонті після дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим де саме знаходиться причіп йому не відомо та жодних документів з цього приводу він не має.

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 22.09.2024 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення напівпричепа р. н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст.481 МК України.

Захисниця особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокатеса Думич О.І. у судовому засіданні вину та факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України заперечила, просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання про закриття провадження в справі обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 ввіз напівпричіп у зв`язку з виконанням своєї трудової функції водія за трудовим договором. 17.11.2023 року між ОСОБА_1 та TOB «ВІСТА СП» було укладено трудовий договір. Пунктом 2.1. трудового договору від 17.11.2023 передбачено, що ОСОБА_1 приймається на роботу на посаду водія. 10.05.2024 року ОСОБА_2 перетнув кордон України на вантажному автомобілі разом з напівпричепом SC041CE VIN-код НОМЕР_4 . Станом на момент ввезення напівпричепа на територію України ОСОБА_1 працював водієм за трудовим договором, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІСТА СП» (код ). Ввезення цього напівпричепа на територію України відбулося в комерційних цілях під час виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків водія за трудовим договором. Відповідно до наказу №19 від 28 червня 2024 року, трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ВІСТА СП», був припинений за згодою сторін. Отже, починаючи з 28.06.2024 року ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості вивезти напівпричіп до 09.07.2024 року, оскільки вже не був працівником ТОВ «ВІСТА СП». Крім того зазначає, що шестидесятиденний строк на тимчасове ввезення на момент звільнення ОСОБА_1 ще не закінчився. Адвокатеса зазначає, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу за межі митної території України, оскільки він не мав об`єктивної можливості виконати таке зобов`язання після звільнення, а тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами. Також вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом згаданого адміністративного правопорушення. Крім цього, напівпричіп належить компанії Vista Plus Sp zoo NIP:, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ-ТРАНС» №07/15767 від 16.09.2024. Згаданий напівпричіп перебував у користуванні TзOB «ВІСТА СП» на підставі договору оренди з компанією Vista Plus Sp z о о. Відповідно до довідки №07/15-67 від 16.09.2024 року, напівпричіп не має змоги пересуватись, оскільки перебуває в ремонті. Оскільки напівпричіп належить компанії Vista Plus Sp z о о NIP:, а тому, на думку адвокатеси, саме на неї покладено обов`язок здійснити зворотне вивезення напівпричепа за межі митної території України. Напівпричіп не є власністю ОСОБА_1 , він не несе за нього відповідальності, тому на нього не може бути покладений обов`язок вивезти цей напівпричіп. 22.09.2024 року ОСОБА_1 виїзджав за кордон на автомобілі PEUGEOT 4007, р.н. НОМЕР_2 , який належить його дружині ОСОБА_3 . Ця обставина вказує на те, що ОСОБА_1 виїзджав за кордон в особистих, а не комерційних цілях. Захисниця вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення правопорушення, передабченого ч. 6 статті 481 МК України, оскільки він не мав обов`язку здійснити вивезення напівпричему поза митну територію України.

Також, зазначає, що посадовими особами митниці не дотримано вимог закону щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім цього, митниця не довела до відома ОСОБА_1 про його обов`язок вивезти напівпричіп у строк.

Окрім цього, ОСОБА_4 зазначає, що разом з відповіддю на адвокатський запит 15.10.2024 року Львівська митниця додала копію повідомлення від 20.09.2024 про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу - напівпричепом SC041CE VIN-код НОМЕР_4 , яке нібито підписане ОСОБА_1 . Однак, стверджує, що ОСОБА_1 не направляв та не підписував це повідомлення. Зокрема, у повідомленні зазначена невірна адреса місця проживання ОСОБА_1 , оскільки він проживає в АДРЕСА_1 , а не в АДРЕСА_2 . У повідомленні також невірно зазначено серію та номер закордонного паспорта ОСОБА_1 - НОМЕР_5 , замість правильних GH42340. Копія закордонного паспорта із серією та номером НОМЕР_6 міститься у матеріалах справи. Ці невідповідності, на думку захисниці, підтверджують те, що ОСОБА_1 не заповнював та не підписував повідомлення від 20.09.2024 року - замість нього це зробила інша особа. У відповіді на адвокатський запит 15.10.2024 року Львівська митниця повідомила, що це повідомлення надійшло 23.09.2024 року. Повідомлення надійшло до Львівської митниці на наступний день після складення протоколу про адміністративне правопорушення №1180/20900/24 від 22.09.2024 року щодо ОСОБА_1 . Саме ж повідомлення датоване 20.09.2024 року. ОСОБА_1 був звільнений 28.06.2024 та більше не мав доступу до напівпричепа, тому він не мав обов`язку надавати таке повідомлення. Повідомлення було надіслано представниками TзOB «ВІСТА СП» з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним скріншотом. Тому, враховуючи наведене, просить закрити провадження у справі.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частини 6 статті 481 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, пояснення захисниці особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокатеси Думич О.І., суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання..

Отже, скориставшись правом, відповідно до ст. 103 МК України та обравши митний режим тимчасового ввезення ОСОБА_1 зобов`язувався дотримуватись його умов.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч.6 ст.481 Митного кодексу України,не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Отже, скориставшись правом, відповідно до ст. 71 МК України та обравши митний режим тимчасового ввезення ОСОБА_1 зобов`язувався дотримуватись його умов.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. Наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 року (далі - Порядок).

Відповідно до визначення у п. 2 розділу VІІІ Порядку аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VІІІ Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу наведеного слідує, що особа звільняється від відповідальності у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.05.2024 о 18:14 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Нижанковичі» митного поста «Спільниця» напівпричіп р. н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою комерційного призначення

17.11.2023 року між ОСОБА_1 та TOB «ВІСТА СП» було укладено трудовий договір.

Станом на момент ввезення напівпричепа на територію України ОСОБА_1 працював водієм за трудовим договором, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІСТА СП» (код ).

Відповідно до наказу №19 від 28 червня 2024 року, трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ВІСТА СП», був припинений за згодою сторін.

Напівпричіп належить компанії Vista Plus Sp zoo NIP:, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ-ТРАНС» №07/15767 від 16.09.2024.

Згаданий напівпричіп перебував у користуванні TзOB «ВІСТА СП» на підставі договору оренди з компанією Vista Plus Sp z о о.

Також, до матеріалів справи долучено довідку відповідно до якої №07/15-67 від 16.09.2024 року, напівпричіп не має змоги пересуватись, оскільки перебуває в ремонті.

Однак, ні ОСОБА_1 , ні представники TOB «ВІСТА СП» не зверталися до митного органу з заявою про неможливість вивезення напівпричепу р. н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 у встановлений термін у зв`язку з настанням дії обставини непереборної сили, поломкою транспортного засобу.

Також, ні ОСОБА_1 , ні представниками TOB «ВІСТА СП» не надано було митному органу документальне підтвердження дії обставин непереборної сили.

Відповідно до Порядку№657, за результатами розгляду заяви про наявність факту аварії чи дії обставин непереборної сили, керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб, повинен організувати проведення огляду території чи іншого місця, де знаходиться, знаходився або може знаходитися транспортний засіб, що перебуває під митним контролем, за результатами якого складається акт у трьох примірниках, один з яких вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий-невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебуває транспортний засіб, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

В матеріалах справи відсутня інформація про складання митницею акту за результатами огляду території, де знаходився напівпричіп р. н. SC041CE, VIN-код НОМЕР_4 .

Таким чином, ОСОБА_1 та представники TOB «ВІСТА СП» не надали документів, передбачених ст. 460 МК України, а також не вжили заходів щодо письмового повідомлення митного органу, в зоні діяльності якої знаходився напівпричіп р. н. SC041CE, VIN-код НОМЕР_4 , про неможливість вивезення такого через дію обставин непереборної сили, поломкою.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст.192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку тимчасового ввезення про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку тимчасового ввезення в ході розгляду справи не здобуто.

Крім того, жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Так, наведеними нормами законодавства передбачено обов`язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строку, проте спосіб виконання цього обов`язку не передбачений.

Отже, перебування транспортного засобу у непридатному стані не могло завадити вивезти згаданий транспортний засіб за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на евакуаторі, шляхом буксирування).

Крім того, ні ОСОБА_1 та представники TOB «ВІСТА СП» не зверталися до митного органу з заявою про продовження строку для вивезення транспортного засобу або заміну водія.

Факт митного правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил №1180/209000/24 від 22.09.2024 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору», витягом з системи ЄАІС та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу затриманого, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 481, 526 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти стягнення - конфіскацію, в дохід держави, напівпричепа р. н. SC041CE, VIN-код НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя О.Р. Юрків.