Справа № 459/1935/24 Провадження № 3/459/584/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому матеріали, які надійшли від Шептицького (Червоноградського) РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2024 серії ААД № 823647 12.07.2024 о 00:48 год. у м. Червонограді по вул. Б. Хмельницького, 49 водій ОСОБА_2 керував автомобілем BMW 740, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, у яких останній просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Своє клопотання мотивував тим, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Також він зазначив, що не погоджується із ознаками сп`яніння, які у нього виявили працівники поліції, зокрема, тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки подія відбувалася у нічний час, при штучному неяскравому освітленні, тобто в умовах, у яких неможливо б було це розгледіти. ОСОБА_3 вважає, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння, тому працівники поліції йому безпідставного пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Окрім цього, він зауважив, що йому не вручалося направлення на проведення огляду в медичному закладі. Також всупереч вимогам КУпАП його не було відсторонено від керування транспортним засобом та не було вилучено посвідчення водія. Серед іншого ОСОБА_2 зазначив, що йому не було роз`яснено права скористатися правовою допомогою адвоката, проте він все-таки таким скористався, після чого наполягав на проведені огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки у такому стані не перебував. Однак, інспектор проігнорував такі його заяви, стверджуючи, що вже складений протокол, одночасно запитуючи в нього інформацію (місце проживання) для складання протоколу. Також він у своїх запереченнях посилається на постанову Львівського апеляційного суду від 03.02.2023 у справі №450/3890/21 у аналогічній справі. Таким чином, вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повністю недоведеною, а тому за наявності вищевикладених обставин вважає, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

21.11.2024 адвокат Аділова Еміна Романів С. І. подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що вважає, що працівниками поліції грубо порушено процедуру, встановлену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки направлення на огляд в медичному закладі йому не вручалося. Також адвокат зосередив свою увагу на тому, що його довіритель не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки повідомляв працівникам поліції, що бажає пройти такий огляд. Тому просив провадження у даній справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що дійсно він керував транспортним засобом при вищевказаних обставинах, був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він спершу не бажав проходити такий, бо працівники поліції йому незрозуміло роз`яснили ситуацію і він не усвідомлював наслідків, проте згодом, проконсультувавшись із адвокатом, неодноразово наполягав на такому огляді в лікарні, але працівники поліції ігнорували це. Також ОСОБА_2 зауважив, що не вживав наркотичних речовин, тому у такому стані не перебував. Вважає, що працівники поліції мають до нього упереджене ставлення, оскільки він неодноразово вступав з ними в суперечки та конфлікти, на його думку, через створення ними штучних ситуацій для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Його адвокат Романів С. І. в судовому засіданні підтримав подані письмові пояснення та додаткові пояснення, заперечив проти протоколу, наголосив на тому, що ОСОБА_2 наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, однак інспектор проігнорував прохання останнього. Просив справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав, вказаних у поясненнях.

Заслухавши доводи особи, щодо якої розглядаються дані адміністративні матеріали та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Так, судом встановлено, що згідно з інформацією, зафіксованою в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 823647 від 12.07.2024 12.07.2024 о 00:48 год. у м. Червонограді по вул. Б. Хмельницького, 49, водій ОСОБА_2 керував автомобілем BMW 740, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Так, до матеріалів справи додано диск із відеофайлами, які були досліджені судом в судовому засіданні.

З даних відеозаписів вбачається, що 12.07.2024 о 00.48 год працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом. Після зупинки транспортного засобу та після встановлення особи водія працівник поліції повідомив водієві про те, що в нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, а саме «поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, блідість шкірних покривів» та запропонував пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 прямо не відмовлявся проходити такий огляд, проте спершу жодних активних дій при цьому не вчиняв, продовжуючи тривалу дискусію з поліцейськими. Однак, згодом, зателефонувавши ймовірно до адвоката, неодноразово наполягав на проведенні такого огляду в медичному закладі. Разом з цим, працівники поліції відмовили йому у цьому, оскільки стверджували, що протокол вже складений. Проте, в подальшому на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції з`ясовують у водія його місце проживання, при цьому зауважуючи, що ця інформація необхідна для складання протоколу, з чого можна дійти висновку, що такий остаточно складений не був.

При вищевикладених обставинах працівники поліції повинні були доставити особу до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що ними зроблено не було.

Таким чином, оглянуті та досліджені судом матеріали справи не дають суду підстав дійти висновку, що ОСОБА_2 однозначно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім цього, суд при ухваленні постанови враховує і те, що водія ОСОБА_4 всупереч вимогам КУпАП не було відсторонено від керування транспортним засобом та не було вилучено посвідчення водія. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Інші доводи та аргументи сторони захисту не заслуговують на увагу суду, оскільки являються формальними неточностями.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі, не підтверджені у судовому засіданні та спростовуються дослідженими судом доказами.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Мельникович