Справа № 203/4395/24
Провадження № 3/0203/1940/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

25 листопада 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

05 серпня 2024 року о 22 год. 55 хв. в м. Дніпро, по вул.Ульянова, 12 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Passat номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що зупинку транспортного засобу під час повітряної тривоги та вимогу пройти огляд на стан сп`яніння вважав незаконними, ознак наркотичного сп`яніння не мав. Дії поліцейських, направлені на його доставку до медичного закладу, були вчинені тільки для того, щоб змусити його вийти з машини, затримати та доставити до ТЦК.

Захисник Осипов С.О. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пославшись на обставини, повідомлені ОСОБА_1 . Також вказав, що після візуального огляду ОСОБА_1 на предмет наявності ознак сп`яніння, поліцейський жодних зауважень не мав та тільки через 30 хвилин згадав про нібито виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому повідомивши про тремтіння пальців рук, що є ознакою алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що вказівку на складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП інспектор ОСОБА_2 отримав по телефону; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а хотів пройти його самостійно; протокол та інші матеріали складались різними поліцейськими, вважав, що рапорт, направлення та протокол повинен складати той, хто зафіксував правопорушення; протокол складався у відсутність ОСОБА_1 в службовому автомобілі; права, передбачені КУпАП та ст.63 Конституції України не були роз`яснені; диск містить тільки запис з однієї бодікамери, хоча в протоколі вказано про застосування двох; наявний відеозапис не є безперервним, поліцейський іноді закривав камеру; поліцейські вдавались до провокацій та принижень, оскільки вимагали показати руки на предмет тремтіння, світили ліхтариком в очі, висловлювались нецензурною лайкою. Крім цього захисник заявив клопотання про постановлення окремої ухвали, якою довести до відома керівництво УПП в Дніпропетровській області про незаконні дії поліцейського ОСОБА_2 .

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_3 , яка повідомила, що є дружиною ОСОБА_1 , 05.08.2024 року близько 23 год. зателефонував чоловік та повідомив, що він був зупинений поліцейськими, які повідомили про перебування його в розшуку. Через деякий час знову подзвонив та сказав, що поліцейські вимагають пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Після чого вона прибула на місце зупинки, де знаходилась майже годину. Вказала, що дії поліцейського свідчили тільки про намагання його затримати та доставити до ТЦК, не забезпечивши присутність захисника, та навіть вже після складання протоколу перешкоджали йому в русі до 4 ранку.

Вислухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №742358 від 06.08.2024 року, рапорту (а.с.2) 05 серпня 2024 року о 22 год. 55 хв. в м. Дніпро, по вул.Ульянова, 12 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Passat номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтінні пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився.

У вказаному протоколі ОСОБА_1 пояснив, що був зупинений під час тривоги, ПДР не порушував, від проходження огляду не відмовлявся.

Крім того, судом було досліджено відеозапис, який міститься на DVD+R диску, відповідно до якого ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про причину зупинки, під час спілкування провели візуальний огляд водія та встановили в нього наявність двох ознак наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, що стало підставою висунення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, мотивуючи тим, що у супроводі поліцейських до лікарні не поїде та хоче пройти огляд самостійно, вказуючи на незаконні дії поліцейських, які, на його думку, вигадали підстави для направлення його на огляд, щоб змусити його вийти з машини, затримати та доставити до ТЦК, оскільки йому було повідомлено, що він перебуває у розшуку у зв`язку з порушенням правил військового обліку.

Оцінюючи доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо незаконної зупинки, суд зазначає наступне.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що причиною його зупинки було порушення правил користування попереджувальними сигналами. Наявність іншої причини орієнтування щодо іншої особи є припущенням захисника. При цьому суд не вважає за доцільне вдаватися до обговорення законності такої зупинки, оскільки процедура притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП розпочинається з моменту виявлення у водія ознак сп`яніння. Порушення співробітниками патрульної поліції вимог законодавства щодо зупинки транспортних засобів, якщо таке мало місце, може тягнути для них спеціальні правові наслідки (притягнення до дисциплінарної відповідальності, скасування постанови, прийнятої в результаті розгляду справи за фактом порушень вимог ПДР, що стали причиною зупинки транспортного засобу), але це не нівелює порушення водієм п.2.5 ПДР України та не звільняє останнього від відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо зупинки ОСОБА_1 під час тривоги суд зазначає, що відповідно до відеозапису його було зупинено о 22.55 годині, початок відео супроводжується звуком тривоги, однак тільки о 23.36 водій висловив зауваження щодо зупинки під час тривоги та бажання проїхати до укриття та не звертався до поліцейських з проханням супроводити його до найближчого безпечного місця, залишивши автомобіль на місці зупинки, що свідчить про відсутність в нього відчуття реальної загрози його життю та здоров`ю. Крім цього відповідно до карти надзвичайних ситуацій, наданої захисником, тривога після зауважень ОСОБА_1 тривала лише 9 хвилин, тобто до 23.45.

Твердження адвоката про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки тремтіння пальців рук є ознакою алкогольного сп`яніння, а ознака «розширення зіниць очей, які не реагують на світло» є надуманою, суд відхиляє, виходячи з такого.

Положеннями пунктів 2 - 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі- Інструкція), встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими вважаються:

для стану алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;

для стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З наведеного вбачається, що передбаченою законом підставою для проведення медичного огляду водія на стан сп`яніння є наявність достатніх підстав вважати, що останній перебуває у такому стані, а саме виявлення в нього одної чи декількох вищезазначених нормативно встановлених ознак.

Переглянутим відеозаписом встановлено, що поліцейський вчиняв дії, спрямовані на виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, здійснювався огляд витягнутих рук, його очей, перевірка реакції зіниць на зміну умов освітлення тощо, в результаті яких було встановлено, що він має розширені зіниці очей, які не реагують на світло, та виражене тремтіння пальців рук. При цьому водій не заперечував факту тремтіння пальців рук, а тільки вказував на те, що це є ознакою алкогольного сп`яніння, що не є слушним у зв`язку з тим, що ознакою наркотичного сп`яніння може бути наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння.

Не приймаються до уваги й доводи сторони захисту, що дії поліцейських, направлені на доставку ОСОБА_1 до медзакладу, були вчинені тільки для того, щоб змусити його вийти з машини, затримати та доставити до ТЦК, про що свідчить пред`явлення вимоги пройти огляд майже через 40 хвилин після початку спілкування з водієм, який відмовлявся добровільно їхати до ТЦК. При цьому суд зазначає, що хоча й мало місце повідомлення ОСОБА_1 про наявність в нього ознак сп`яніння майже через 40 хвилин після візуального огляду, однак першочергове повідомлення співробітника поліції, який має відповідне повноваження, передбачене ч.5 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», про необхідність доставлення його до ТЦК як особу, яка вчинила порушення правил військового обліку, не може спростовувати виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та у випадку можливого вчинення двох правопорушень, поліцейський самостійно визначає черговість дій, спрямованих на їх виявлення, фіксування та припинення.

Не є слушними твердження щодо можливого самостійного проходження водієм огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки згідно п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, тобто самостійне прибуття водія на огляд суперечить порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Також є безпідставними доводи щодо складання адміністративних матеріалів різними поліцейським, оскільки скаржником на надано жодних доказів з приводу того, що вони не входили того дня до складу екіпажу патрульної поліції, натомість Інструкцією з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, не заборонено складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів різними працівниками поліції.

Не знайшли підтвердження доводи про позбавлення ОСОБА_1 права на захист та нероз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Так матеріали справи не містять відомостей про застосування адміністративного затримання, що зумовлює залучення захисника через центр надання безоплатної вторинної правової допомоги. При цьому на місце зупинки ОСОБА_1 прибула його дружина, яка є юристом за фахом та не була позбавлена можливості спілкуватись з чоловіком та надавити йому необхідну допомогу, що підтверджується відеозаписом, відповідно до якого поліцейський, не дивлячись на відсутність таких обов`язків, повідомляв їй причину зупинку, підстави пред`явлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, порядок його проходження та необхідність доставити його до ТЦК після проходження огляду. До того ж саме ОСОБА_3 писала від імені ОСОБА_1 скаргу на дії поліцейського, яку було передано іншому екіпажу, який прибув на виклик ОСОБА_1 . Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейським під час вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були оголошені його права, якими він може скористатись в суді. Зауваження адвоката щодо того, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізації таких прав до моменту складання протоколу, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, статтею 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, .

Таким чином дії поліцейського щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків були правомірними.

Щодо доводів про долучення відеозапису тільки з однієї бодікамери суд зазначає, що на записі відображено події правопорушення послідовно, безперервно та повно зафіксовано зупинку транспортного засобу, відмову водія від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння від повідомлення причини зупинки, неодноразового пропонування пройти огляд, роз`яснення прав, наслідків відмови і до повідомлення про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в частині достовірності даних про дії ОСОБА_1 та поліцейських, які зафіксовані відеозаписом 473934, суд не знаходить підстав вважати, що відсутність в матеріалах справи відеозаписів з інших відеокамер поліцейських, які входили до складу екіпажу, який зупинив ОСОБА_1 , може впливати на встановлення фактичних обставин справи.

Інші доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності оцінюються судом як такі, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вирішуючи клопотання захисника про постановлення окремої ухвали, суд, зважаючи на викладені вище мотиви, вважає, що працівниками поліції при оформленні адміністративного матеріалу не допущено порушення вимог чинного законодавства, а матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними. Разом з цим суд констатує певні порушення правил ділового мовлення та етичної поведінки з боку поліцейських, оскільки вони допускали використання нецензурної лексики та обговорювання між собою дій водія, знаючи про те, що це фіксується на камери, якими оснащений формений одяг, та відеозаписи можуть бути предметом дослідження в суді, однак ці епізоди мали місце поза прямого спілкування з ОСОБА_1 , не були явними для останнього, тому такі дії правоохоронців не спричинили істотного порушення прав та основоположних свобод людини. Зазначене дає підстави суду прийти до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ОСОБА_1 знехтував вимогами закону, не виконав вимог вказаного пункту ПДР України та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При накладенні стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , а також безальтернативність санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У задоволенні клопотання захисника про постановлення окремої ухвали відмовити.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Повний текст постанови складено 29.11.2024 року.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова