Справа № 529/971/24
Провадження № 3/529/441/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Укрпродснекгруп», який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

26.10.2024 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 поблизу під`їзду, де проживає його співмешканка ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно останньої, а сааме кричав, ображав та висловлювався нецензурною лайкою відносно неї, штовхав та хапав за волосся, на зауваження не реагував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча неодноразово повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду. Поштові конверти повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, суд виконав передбачений статтею 277-2 КУпАП обов`язок з приводу повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.06.2021 в справі № 2-6236/11 (провадження № 61-6596ск20).

Також слід зазначити, якщо судова повістка-повідомлення направлена судом за належною адресою і її повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, дату судового засідання тощо.

Таким чином, сам лише факт неотримання особою поштової кореспонденції, якою суд надсилав судову повістку-повідомлення про виклик в судове засідання за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її не отриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки у судове засідання, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою учасника судового провадження щодо отримання кореспонденції, який зазначив таку адресу для направлення кореспонденції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Також слід зазначити, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщується на офіційній сайті суду в розділі «Стан розгляду справ», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом, для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також проінформований працівниками поліції про місце розгляду такого у Диканському районному суді Полтавської області, в судове засідання не з`явився та не звертався до суду з будь-якою заявою чи клопотанням.

Враховуючи вказане та відповідно до ст. 268 КУпАП, з метою розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Крім того, слід звернути увагу на норми ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно яких, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Положення ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому диспозиція ст.173-2 КУпАП не вимагає доведення факту завдання реальної шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується сукупністю доказів, які взаємоузгоджуються між собою, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26.10.2024 серії ВАВ № 029834;

- рапортом чергового від 26.10.2024, згідно якого вбачається що на службу 102 звернулась ОСОБА_2 про те, що її співмешканець вчиняє домашнє насильство відносно неї поруч знаходяться діти;

- протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_2 , згідно якої 26.10.2024 близько 18 год. 30 хв. її колишній співмешканець ОСОБА_1 прийшов до її помешкання, яке знаходиться по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав висловлюватись нецензурною лайкою, тягати її за волосся, погрожував фізичною розправою, а також погрожував її батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які аналогічні змісту її заяви.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП., а саме домашнє насильство.

Суд вважає, що діями ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 яка є його колишньою співмешканкою.

При цьому доведення факту завдання реальної шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи не вимагається диспозицією ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП так як саме це адміністративне стягнення відповідатиме вчиненому ним правопорушення та буде достатнім для перевиховання правопорушника і недопущення вчинення ним подібних дій в подальшому.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 за ухвалення судом постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 33, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафа в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень, який стягнути на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко