Справа № 204/6320/24
Провадження № 3/204/2370/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, пенсіонера по інвалідності з дитинства за 3-ьою групою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №350411 від 13.06.2024 року, 13 червня 2024 року о 09 год. 20 хв. громадянка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї свекрухи громадянки ОСОБА_3 , а саме нецензурно виражалась у її бік та штовхала її, внаслідок чого громадянка ОСОБА_3 налякана та хвилюється за свою безпеку та здоров`я. Своїми діями громадянка ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Скачков Р.В. у судовому засіданні клопотав про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм процесуального та матеріального права, які призвели до складання помилкового протоколу. Так, захисник зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є інвалідом з дитинства по слуху глухоніма, а тому не могла висловлюватись нецензурною лайкою як зазначено у протоколі. У якості заперечення щодо твердження зазначеного у протоколі з приводу штовхання громадянки ОСОБА_3 . захисник наголошує, що ОСОБА_2 таким чином захищалась від вчиненого самою ОСОБА_3 домашнього насильства. Так, ОСОБА_3 виражалась нецензурною лайкою у бік ОСОБА_2 , била її руками та ліктями по голові і корпусу тулуба, викидала з квартири. Крім того, поліцію було викликано за ініціативи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_4 через смс-повідомлення просила свою матір викликати поліцію. Також захисник зазначає, що ОСОБА_4 не володіє українською мовою, а перекладача залучено не було, тому остання була необізнаною з приводу її процесуальних прав, ОСОБА_4 не роз`яснили її права та обов`язки, в тому числи на правову допомогу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Скачкова Р.В., суд приходить до наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII під домашнім насильством належить розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно із положеннями процесуального закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом із тим, протокол про адміністративні правопорушення серії ВАВ №350411 щодо ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, оскільки хоча і містить викладення диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, проте істотні для кваліфікації обставини у ньому не встановлені, зокрема відсутні відомості про те, яку саме шкоду могло бути заподіяно або було заподіяно психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, що зрештою унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Більше того, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази вчинення ОСОБА_2 інкримінованого діяння.

Суд звертає увагу, що самі по собі складні стосунки між свекрухою та невісткою, наявність спорів та конфліктів між ними, не свідчать про вчинення саме домашнього насильства.

Під час перегляду відеозапису, який долучений захисником до матеріалів справи, та отриманий останнім в ДПП УПП Дніпропетровської області на адвокатський запит, вбачається, що напротязі всього відеозапису не зафіксоване вчинення ОСОБА_2 будь-яких насильницьких дій. Більше того, зміст відеозапису не дозволяє прийти до висновку про те, що вказані дії були вчинені до його початку, оскільки обстановка у квартирі не порушена, потерпіла перебувають у нормальному психологічному стані, за зовнішніми ознаками потерпіла не має будь-яких видимих тілесних ушкоджень, слідів насильства тощо. Більш того на відеозаписі дійсно спостерігається, що ОСОБА_2 має вади мовлення та розмовляє із співробітниками поліції через записи на телефоні.

Крім того, сторони, зокрема сама ОСОБА_3 , у спілкуванні зі співробітниками поліції не заперечували, що конфліктна ситуація виникла на побутовому ґрунті.

В матеріалах справи окрім показань самої потерпілої ОСОБА_3 , яка перебуває в очевидно конфліктних стосунках із ОСОБА_2 та зацікавлена у притягненні її до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, та рапорту співробітника поліції, який не був безпосереднім очевидцем події, відсутні будь-які інші докази на підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд також зважає на те, що письмові пояснення потерпілої щодо застосування насильства не мають будь-якого підтвердження.

Крім того, одною з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є настання наслідків у виді спричинення потерпілому фізичного болю, страждань, емоційної невпевненості, або завдання шкоди фізичному здоров`ю особи. Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_2 будь-яких наслідків для потерпілої.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності у діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а відтак і про відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За наслідками розгляду справи суд вважає, що провадження про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 213, 221, п.1 ст.247, 248, 249, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Токар