Справа № 594/1091/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Вербівка Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №365803 від 07 липня 2024 року ОСОБА_1 , якого протягом року, а саме 19 травня 2024 року, було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 07 липня 2024 року близько 22.49 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону криків, образ нецензурними словами, чим завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, що у відповідності до вимог ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною другою статті 173-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У відповідності до п.3) ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час розгляду справи встановлено, що між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 виникла сімейна суперечка з приводу того, що ОСОБА_1 хотів побачитися з сином, що зокрема, встановлено з письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих нею 07 липня 2024 року працівникам поліції та долучених до матеріалів справи.

Однак, будь-які докази на підтвердження тих обставин, що діями ОСОБА_1 завдана чи могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 в матеріалах справи та в поясненнях ОСОБА_2 відсутні, а тому склад адміністративного правопорушення не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які давали б достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя