Справа № 276/2462/24
Провадження по справі№ 3/276/1205/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 листопада 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М.,

з участю:

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Шмата Р.П.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, посв. водія ВАЕ 634521, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, є особою з інвалідністю 3-ї групи,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 року о 16 год. 41 хв. в смт Хорошів по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував т.з. марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан вживання наркотичних речовин водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки вказаним транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не керував. Суду пояснив, що 28.10.2024 до нього зателефонував його батько ОСОБА_2 та повідомив, що під час керування автомобілем Volkswagen на панелі приладів засвітився індикатор тиску масла у двигуні та повідомлення: «вимкнути двигун - рух заборонено», у зв`язку з чим останній вимушено зупинився. Після чого, ОСОБА_2 пішов до найближчої станції техобслуговування. У свою чергу, він прийшов до автомобіля, оскільки знаходився неподалік від нього, сів на місце водія та зателефонував до спеціаліста-електрика. Також, позаду нього в автомобілі сиділи його знайомі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Через певний час до нього під`їхав поліцейський патруль та працівник поліції повідомив, що автомобіль припаркований з порушенням, у зв`язку з чим відносно нього буде складено адміністративну постанову та накладено стягнення у виді штрафу. Заперечень він не висловив, оскільки йому не було важливо відносно кого буде складено постанову: щодо нього чи батька. У подальшому поліцейським було запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак, він відмовився, повідомивши, що взагалі не керував транспортним засобом. Вважав дії працівників поліції неправомірними щодо намагання доставити його в медичний заклад для проведення огляду. Після складення адміністративних матеріалів батько, ОСОБА_2 , сів за кермо автомобіля та від`їхав в інше місце, де долив у двигун автомобільну оливу.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шмат Р.П. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, водієм не був. З наявних відеоматеріалів слідує, що поліцейським зазначено про зупинку/стоянку, а не про рух автомобіля, зупиненого поліцейським. Наступний відео файл містить фіксацію повідомлення поліцейському про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом. З відеозаписів не вбачається наявність беззаперечних доказів керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі, а також наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Останній не хитався, чітко та виразно, без затримки у часі відповідав на всі запитання поліцейського, працівник поліції не направляв світло на обличчя ОСОБА_1 , щоб з`ясувати чи реагують зіниці очей на зміну світла. Крім того, захисник зазначив, що відеозапис не є безперервним, а в рапорті поліцейського зазначено про неточний час запису.

Крім того, за клопотанням захисника в судовому засіданні було допитано свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що на автомобілі Volkswagen, на прохання ОСОБА_5 , підвозив з с. Дашинка в с. Дворище дівчину на ім`я ОСОБА_3 . Під час руху по вул. Шевченка в селищі Хорошів він зупинився біля аптеки та Яна пішла придбати ліки. Після того, як дівчина повернулася, вони проїхали кілька метрів, проте вимушено зупинились, оскільки на панелі приладів засвітився індикатор тиску масла у двигуні та повідомлення: «вимкнути двигун - рух заборонено». Після цього, він зателефонував своєму синові ОСОБА_1 та, повідомивши йому про несправність, попросив його підійти до автомобіля, а сам пішов до найближчої станції техобслуговування, залишивши на дорозі транспортний засіб, в якому знаходились ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Приблизно через 15 хв. він повернувся на місце зупинки автомобіля, де вже стояли його син ОСОБА_1 та працівники поліції, які почали говорити, що ОСОБА_4 керував в стані наркотичного сп`яніння. Свідок повідомив поліцейським, що саме він, а не ОСОБА_1 , керував вказаним транспортним засобом та попросив надати докази керування, однак, йому було відмовлено у цьому. Після чого, відносно його сина працівниками поліції були складені адміністративні матеріали. У подальшому, він сів за кермо автомобіля та від`їхав на 50 метрів далі, де долив у двигун автомобільну оливу, після чого завіз Яну в с. Дворище.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона зателефонувала ОСОБА_5 , щоб він забрав її з с. Дашинка. ОСОБА_5 приїхав за нею разом з ОСОБА_2 на автомобілі Volkswagen близько 16 години. Коли вони разом їхали в с-щі Хорошів вона попросила ОСОБА_2 зупинитись біля аптеки, щоб придбати ліки. Після того, як свідок повернулася, вони проїхали кілька метрів, проте вимушено зупинились, у зв`язку з несправністю автомобіля. ОСОБА_2 комусь зателефонував, а сам пішов до найближчої станції техобслуговування, залишивши транспортний засіб, в якому знаходились вона та ОСОБА_5 . Приблизно через 10-15 хв. прийшов ОСОБА_1 і сів в автомобіль. Після чого, під`їхали поліцейські та повідомили, що транспортний засіб розміщений з порушення ПДР.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими 28.10.2024 до нього зателефонувала його знайома ОСОБА_6 , яка попросила щоб він підвіз її з с. Дашинка в с. Дворище. В цей час свідок знаходився у ОСОБА_2 . Останній погодився підвезти їх на власному автомобілі Volkswagen Touareg, після чого, вони забрали ОСОБА_6 з с. Дашинка. В с-щі Хорошів Яна попросила ОСОБА_2 зупинитись біля аптеки, щоб придбати ліки. Після того, як дівчина повернулася, вони розпочали рух, однак, вимушено зупинились, оскільки на панелі приладів автомобіля засвітився індикатор тиску масла у двигуні. ОСОБА_2 на деякий час залишив їх в автомобілі, так як сам пішов за оливою для двигуна. Згодом прийшов ОСОБА_1 і сів в автомобіль. Після чого, під`їхали поліцейські та почали складати адміністративні матеріали.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, які доводяться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №160984 від 28.10.2024 року, в якому зафіксовано суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, що 28.10.2024 року о 16 год. 41 хв. в смт Хорошів по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував т.з. марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло; від проходження огляду на стан вживання наркотичних речовин водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- копією постанови серії ЕНА № 3362120 від 28.10.2024, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Як слідує із зазначеної постанови, 28.10.2024 року о 16 год. 41 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Touareg, р.н. НОМЕР_2 , здійснив зупинку/стоянку на перехресті вулиць Шевченка - Древлянська в с-щі Хорошів, чим порушив п. 15.9 ґ ПДР України. В судовому засіданні захисником повідомлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про скасування вказаної постанови, однак, суд відмовив у задоволенні позову. Відтак, на переконання суду, зазначена постанова є належним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом 28.10.2024 року о 16 год. 41 хв.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, розширення зіниць або різке звуження, що не реагують на світло. Огляд не проводився, у зв`язку з відмовою;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, наданим відділенням поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, із якого встановлено, що поліцейський, підійшовши до автомобіля марки Volkswagen Touareg, р.н. НОМЕР_2 , повідомив особі, яка сиділа на водійському сидінні, про те, що останній зупинився на перехресті, після чого попросив надати посвідчення водія. У подальшому, встановивши особу ОСОБА_1 , поліцейський повідомив останньому, що він здійснив зупинку, стоянку на перехресті та відносно нього буде винесена постанова за ч.1 ст. 122 КУпАП, сума штрафу за правопорушення складає 340 грн, на що ОСОБА_1 , підтвердивши вказане, відповів: «нарушив, значить нарушив». Також інспектор поліції ознайомив ОСОБА_1 з його правами, визначеними ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, зокрема, роз`яснив його право на отримання правової допомоги та порядок оскарження постанови. Після складення постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та оголошення змісту постанови ОСОБА_1 , останній повідомив, що йому все зрозуміло, після чого проставив свій підпис у даній постанові та отримав її копію. У подальшому, коли працівником поліції повідомлено про виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в медичному закладі, позивач заперечив факт керування ним транспортним засобом, зазначивши, що сів в автомобіль та чекав свого батька, який і керував транспортним засобом. В цей час інший чоловік, який підійшов вже після складення постанови серії ЕНА № 3362120, повідомив, що є батьком ОСОБА_1 та стверджував, що саме він, а не позивач керував транспортним засобом. У подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суд враховує, що ОСОБА_1 першочергово, а саме до закінчення складення постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, жодним чином не заперечував щодо вчиненого ним правопорушення, а навпаки погодився з цим, не повідомляв поліцейському, що це не він керував автомобілем та зупинився на перехресті вулиць, або ж про несправність транспортного засобу. Свої заперечення щодо керування автомобілем позивач почав висловлювати вже після ініціювання поліцейським процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно тверджень про те, що автомобіль марки Volkswagen Touareg, р.н. НОМЕР_2 , мав технічні несправності, які перешкоджали його подальшому руху, то суд їх не враховує, оскільки вони не підтверджені відеозаписом, який наявний в матеріалах справи. Так, як слідує з відеозапису, ні ОСОБА_1 , а ні особа, яка представилась його батьком, не зазначали про несправність вказаного транспортного засобу. У свою чергу, останній повідомив поліцейському, що «зараз забере машину та поїде». Також слід врахувати, що водієм не було увімкнено аварійну сигналізацію, що могло б свідчити про несправність транспортного засобу.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що саме він керував транспортним засобом. Так, зазначений свідок є батьком ОСОБА_1 , а тому він може бути зацікавленим в ухиленні свого сина від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Стосовно пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , то суд їх не враховує в якості доказів, оскільки інформація про вказаних осіб, як свідків, відсутня в протоколі серії ЕПР 1 №160984, а на відеозаписі ОСОБА_1 , або ж іншими учасниками, жодним чином не згадувалось про них. Більш того, з відеозапису неможливо встановити, що саме ці особи знаходились в автомобілі марки Volkswagen Touareg, р.н. НОМЕР_2 .

Доводи захисника про неналежність та недопустимість відеозапису як доказу події і складу адміністративного правопорушення через те, що він не є безперервним, суд вважає безпідставними. Так, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції чітко зафіксовано як працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого поліцейським зупинено відео зйомку для складання адміністративного матеріалу.

Дії поліцейського по виявленню у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та фіксації відмови водія транспортного засобу від огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу відеозапису службової нагрудної відеокамери («бодікамери») та у протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі в цілому відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них».

Твердження захисника про те, що працівник поліції не направляв світло на обличчя ОСОБА_1 , щоб з`ясувати чи реагують зіниці його очей на зміну світла, не спростовують факт того, що поліцейський під час спілкування із ОСОБА_1 виявив у нього вказані ознаки сп`яніння, у світлу пору доби.

Суть адміністративного правопорушення, встановленого протоколом від 28.10.2024 року полягає в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В даному випадку об`єктивна сторона правопорушення полягає не в керуванні транспортними засобами особою в стані сп`яніння (пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху), а у відмові особи пройти відповідний огляд (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена матеріалами справи, а доводи ОСОБА_1 та його захисника не спростовують встановлені судом обставини справи щодо його винуватості.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення у ТСЦ.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв з позбавленням права керування транспортними засобами і на інших осіб - накладення штрафу.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, у тому числі ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення судом накладається відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП та положень ст. 33 КУпАП, якою передбачено неврахування особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність у випадку накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З урахуванням викладеного вище, суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Окрім того, в порядку статті 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст. 7, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 28.11.2024.

Суддя А.М. Збаражський