ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/555/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Гребенара О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гребенара О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період з 08.04.2024 по 19.04.2024 не відвідував Тернопільський ліцей №21 без поважної причини, чим порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гребенар О.В. в інтересах ОСОБА_1 просить справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова прийнята з порушеннями законодавства, і її зміст не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в порушення вищевказаних норм КУпАП суд першої інстанції не з`ясував: чи є в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Звертає увагу суду на те, що вказане ухилення ОСОБА_1 виконання батьківських обов`язків щодо навчання дитини не підтверджується матеріалами справи.

Вказує на те, що при поданні клопотання до органів поліції не було враховано, що останній день, коли ОСОБА_2 не був на навчанні, є 19.04.2024 року, а це п`ятниця, останній день навчального тижня в школі. Тобто ОСОБА_2 продовжив навчання з понеділка 22.04.2024 року.

Зазначає, що з`явившись до органів національної поліції на виклик працівника поліції ОСОБА_1 повідомила певні обставини щодо невідвідування навчання її сином, а саме у нього були захворювання, які спричинили певний моральний стан, він не мав бажання відвідувати вказану школу та були певні сімейні обставини, вони є внутрішньо переміщеними особами, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до адміністрації школи із заявою про сімейну форму навчання.

Наголошує на тому, що працівник поліції, а саме інспектор ювенальної поліції, отримавши такі пояснення від матері дитини, не здійснив жодного заходу щодо з`ясування обставин взаємовідносин дитини та працівників (вчителів) навчального закладу, дитини та інших учнів, які негативні причини є таким поясненням матері дитини.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається бездіяльності щодо невиконання своїх батьківських обов`язків з навчання дитини, а навпаки, ОСОБА_1 намагається не зашкодити своїй дитині, знижуючи її стресовий стан, після пережитих подій.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки після призначення адвоката та видачі відповідного доручення на надання безоплатної вторинної правничої допомоги, захисником ОСОБА_1 28.06.2024 року була подана заява щодо ознайомлення з матеріалами справи та 01.07.2024 року адвокат був ознайомлений з матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Гребенара О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Диспозицією частини 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №224989 від 01.05.2024 року, який складено інспектором СПП Тернопільського РУП ГУНП лейтенантом поліції Маллюк Х.П стосовно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, у ньому не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме наявність конкретних обставин, які б вказували на невиконання матір`ю ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, ухилялася ОСОБА_1 ..

Така невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП не дає можливості з`ясувати, які саме дії (чи бездіяльність) вчинено ОСОБА_1 та в чому полягає їх протиправність. Неконкретність обвинувачення за вказаним протоколом про адміністративне правопорушення позбавило ОСОБА_1 права на належний захист в суді першої інстанції, що є істотним порушенням її процесуального права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі статтями 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, і це має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, виходячи з принципу зазначеного у ст. 62 Конституції України про те, що будь-яке обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката Гребенара О.В. в інтересах ОСОБА_1 є обґрунтованими та наявні підстави для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 не брала участі під час розгляду справи в суді першої інстанції, про оскаржувану постанову її захисник дізнався 01.07.2024 року, їй слід поновити строк на оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Гребенара О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя