ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2491/24 Справа № 215/4644/24 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

13.11.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг при секретарі судового засідання Бадалян Н.О. розглянувши клопотання захисника Новака А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участі захисника ОСОБА_2 .

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої оскаржено захисником ОСОБА_2 в апеляційному порядку, та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження, захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання захисник вказав, що ОСОБА_1 не приймав участі у судовому засіданні, не отримував повістки про виклик до суду, не отримував копії оскаржуваної постанови, докази її направлення судом ОСОБА_1 відсутні. Про існування оскаржуваного рішення дізнався 13.09.2024р., коли його захисник ознайомився з матеріалами справи, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений з поважних причин, прохає цей строк поновити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи захисника Новака А.М. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , які підтримали подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та прохали його задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дійшов висновку про залишення клопотання без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.07.2024р. щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При складанні протоколу ОСОБА_1 перебував в автомобілі на місці водія із зачиненими дверима та вікном, та таким чином, у період з 22:44год. 08.07.2024р. по 00:07год. 09.07.2024р. спілкувався з працівниками поліції. Працівником поліції вголос було оголошено зміст протоколу, та зокрема дату, час та місце судового розгляду, а саме 31.07.2024р. о 10:00год. Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, що підтверджено відеозаписом, дослідженим безпосередньо в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

31.07.2024р. справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута судом першої інстанції по суті.

Враховуючи викладене вище суд апеляційної інстанції не має сумніву щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, та дотримання судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, від керування ОСОБА_1 відсторонили.

Попри те, що конституційне право на суд є правом особи, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд апеляційної інстанції не має сумніву у належній обізнаності ОСОБА_1 , про те що він був безпосередньо задіяний у судовому розгляді справи, та повинен був належним чином дотримуватись відповідної процесуальної поведінки.

Доводи захисника ОСОБА_2 , що суд не вжив с особистих заходів для виклику ОСОБА_1 , а саме не направляв на його адресу відповідні повістки суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вимоги щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду шляхом їх офіційного повідомлення уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції, були дотримані, та передбачені як змістом протоколу, так і не суперечать вимогам КУпАП.

Слід також наголосити, що особа, задіяна у судовій справі зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Проте судом апеляційної інстанції встановлено, що процедуру апеляційного оскарження ОСОБА_1 розпочав лише після початку примусового виконання оскаржуваної постанови щодо нього, хибно вважаючи, що його зупинка працівниками поліції у день події, залучення до спілкування з ним чисельної кількості працівників поліції, наголошення на наявність у нього ознак сп`яніння із вимогою огляду на стан сп`яніння, безпосереднє наголошення йому про складення протоколу про адміністративне правопорушення не мали жодного правового наслідку, оскільки такі дії для свідомої, освіченої особи є малоймовірними.

Таким чином, також є неспроможними, доводи сторони захисту, що про існування оскаржуваного рішення ОСОБА_1 дізнався 13.09.2024р., коли його захисник ознайомився з матеріалами справи, оскільки як було наголошено вище, процедура апеляційного оскарження розпочалася ОСОБА_1 після примусового приведення постанови суду першої інстанції до виконання. У протилежному випадку відсутнє логічне пояснення необхідності захиснику вивчати матеріали справи про адміністративне правопорушення в суді, вивчення справи захисником було особистою ініціативою ОСОБА_1 , тобто є підтвердженою його обізнаність про існування оскаржуваної постанови, а отже і неналежне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Слід також зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. В свою чергу сторона захисту таких обставин у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наводить.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Новака Артура Михайловича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без задоволення.

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - відмовити.

Апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала захиснику ОСОБА_2 , м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 35 оф. 3 Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя