ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 листопада 2024 рокуСправа №: 695/3096/24
Номер провадження 3/695/2390/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якого АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102920 від 20.07.2024р. ОСОБА_1 20.07.2024 о 11 год. 32 хв. в с. Благодатне по вул.. Леоніда Каденюка здійснював рух на транспортному засобі Mercedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 16.08.2023р. Придніпровським райсудом м. Черкаси на 5 років позбавлений права керування транспортними засобами. Порушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення виклику суду на адресу його місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення СМС повістки на номер мобільного телефону, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до норм ст. 268 КУпАП, ст. 126 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП поліцейським додано:

- вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102920 від 20.07.2024р., який містить виклад обставин вчинення правопорушення та зазначення статті, яка передбачає відповідальність за вказані у протоколі про адміністративне правопорушення дій. протокол підписаний працівником поліції та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності;

- довідка Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області від 15.08.2024р., згідно якої ОСОБА_1 постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2023 визнано винним за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення на останнього у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років;

- DWD-диск із відеозаписами із нагрудної камери працівника поліції, що був досліджений судом під час розгляду даної справи. Переглядом доданих відеозаписів судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. Жодних зауважень чи заперечень щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не наводив, жодних доказів чи спростувань не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

- постанова Придніпровського районного суд м. Черкаси від 12.09.2023р. відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2024р. дану адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП повернуто до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області у зв`язку із розбіжностями, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення із додатками, які додані до матеріалів справи.

01.11.2024р. матеріали даної справи повторно надійшли до суду. На виконання постанови суду від 30.09.2024р. працівником поліції додано рапорт, згідно змісту якого у фабулі протоколу серії ЕПР1 №102920 від 20.07.2024р. поліцейським було зазначено номер та серію протоколу за яким було винесено постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оцінивши додані до матеріалів справи докази, суддя приходить до висновку про те, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП не доведена.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102920 від 20.07.2024, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є особа, що повторно протягом року вчинила порушення, передбачене частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, тобто повторно керує транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом та притягувалася протягом року до адміністративної відповідальності за частинами 2-4 ст. 126 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті.

Отже, ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідну вимогу як до суб`єкта правопорушення, тобто особи, яка притягувалась протягом року до відповідальності за частинами 2-4 ст. 125 КУпАП так і до об`єктивної сторони правопорушення, тобто особа, яка не має права керування транспортним засобом, керує ним повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого частинами другою - четвертою цієї статті.

Із змісту доданої до матеріалів справи постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2023р. по справі №711/5594/23, вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 125 КУпАП за те, що він 08.08.2023р. керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №3856625 від 28.02.2023р. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Оскільки правопорушення, яке вказано про яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №102920 від 20.07.2024р. ОСОБА_1 вчинив 20.07.2024р., то, відповідно таке правопорушення не можна кваліфікувати як вчинення правопорушення, передбаченого частинами 2-4 ст. 125 КУпАП протягом року, оскільки це правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП було вчинено 28.02.2023р.

Кваліфікація працівниками поліції дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП саме як повторне вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є невірною, оскільки таке не передбачено диспозицією самої ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».

При цьому варто зауважити, що у п. 2 ст. 35 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 - 4 ст. 126 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення і даний факт має бути підтверджений постановою, яка набрала законної сили.

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких інших доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченої ч. 5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення, тобто доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за частинами 2- 4 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Отже, ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення саме за ч.5 ст.126 КУпАП, проте, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також не надано суду доказів вчиненням ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст.126 КУпАП.

Надані докази на підтвердження інкримінованого правопорушення не є належними та допустимими з огляду на диспозицію ч.5 ст. 126 КУпАП.

Також суд зазначає, що неможливо судом перекваліфікувати дії особи на інший склад адміністративного правопорушення, оскільки притягнення особи до відповідальності за іншим складом, а саме за ч. 2 та 4 ст. 126 КУпАП відповідно до ст. 222 КУпАП не входить до повноважень суду та відноситься . до підвідомчості органів Національної поліції.

Розглядаючи дану справу, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність у судовому засіданні вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

І хоча на час розгляду даної справи в суді строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ст. 38 КУпАП закінчився, що є самостійною підставою для закриття провадження по справі (п. 7 ст. 247 КУпАП) суд, встановивши відсутність складу правопорушення, приходить до висновку про необхідність закриття провадження по даній справі саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Середа Л.В.