Справа № 496/6636/24
Провадження № 3/496/3861/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Ткаченко В.М., захисника Малюк Є.Є.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2024 року о 08:15 год., ОСОБА_1 на 452 км, автодороги М05 Київ-Одеса, с. Дачне, Одеського району Одеської області, керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo, р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проведений у встановленому законодавством порядку, під відеозапис, за допомогою приладу Alcotest 7510, згідно з результатами тесту №939 вміст алкоголю становив 0,96‰.

Вказаними діями, ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що напередодні він перебував на похованні близької людини та вживав алкоголь, але 28.09.2024 року не вживав алкоголь взагалі. З результатами приладу Alcotest 7510, тесту №939, вміст алкоголю якого становив 0,96‰, він повністю згоден. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він військовослужбовець та є необхідність у керуванні транспортним засобом.

28.10.2024 року від адвоката Малюка Є.Є. надійшло клопотання, в якому останній вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 і займає посаду водія-електрика відділення електрозабезпечення взводу матеріального забезпечення роти логістики, та кожного дня виконує завдання, керуючи автомобілем, під час несення служби, а також власний транспорт йому необхідний, оскільки використовується для того, щоб вчасно та оперативно прибувати на службу у разі будь-якої загрози. Вважає, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом призведе його до неможливості виконувати важливу місію у важкий для країни час, де йде війна через військову агресію російської федерації. Також, просить суд врахувати, що ОСОБА_1 не спричинив істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-які обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника, відсутні. ОСОБА_1 щиро розкаюється та усвідомлює, що його дії є вкрай неприпустимими і зробив для себе відповідні висновки, що така поведінка є неприйнятою для військовослужбовця. Враховуючи викладене, адвокат Малюк Є.Є. просив суд накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення останнього права керування транспортними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (далі - Порядок).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, на місці зупинки пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, згідно з результатами тесту № 938 вміст алкоголю становив 0,96‰.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 138465 від 28.09.2024 року, яким за фіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; результатами тесту приладу Alcotest 7510, згідно з результатами тесту № 938 вміст алкоголю становить 0,96‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано, що у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме:різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та проведено тест технічним приладом Alcotest 7510, результат позитивний: 0,96‰; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу КНП «ООМЦПЗ» ООР від 28.09.2024 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі; оглянутим відеозаписом, на якому зафіксована подія викладеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положенням ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; відомості про його особу, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь державиу розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 252, 247, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосувати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.

Суддя О.І. Трушина