ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 Справа №607/22744/24 Провадження №3/607/9468/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150774 від 14 жовтня 2024 року вбачається, що 14 жовтня 2024 року о 21 год. 45 хв. в с. Романівка по вул. Шевченка, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21081» номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, згідно постанови ДВС №47587573 від 20 лютого 2018 року, чим порушив вимоги ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засіданні в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Колодовський О.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП посилаючись на те, що про встановлення тимчасового обмеження у справі користування транспортними засобами ОСОБА_1 стало відомо лише при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідного рішення державного виконавця він не отримував. Окрім цього, захисник вказує, що ОСОБА_1 в повному обсязі погашено заборгованість зі сплати аліментів у добровільному порядку та постановою державного виконавця від 15 серпня 2024 року виконавчий документ повернуто стягувачу. Також у вказаній постанові державним виконавцем постановлено припинити чинність арешту майна боржника та інші заходи примусового виконання рішення, однак вжиті державним виконавцем заходи такого виконання не скасовано. Таким чином, державний виконавець допустив бездіяльність і лише 21 жовтня 2024 року скасував заходи примусового виконання рішення, виключивши відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та скасував встановлені обмеження щодо боржника у праві керування транспортними засобами, хоча був зобов`язаний це зробити після погашення ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, тобто 18 червня 2024 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Так, згідно до ч.3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. Тобто, відповідальна особа, яка склала протокол повинна довести та надати докази, що водій був обізнаний про встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В той же час, під час судового розгляду було встановлено, що доказів, які б підтверджували обізнаність ОСОБА_1 про обмеження у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи не має, так як відповідна особа таких даних не додала, в порушення вимог ч.2 ст. 251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про встановлене йому обмеження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20 лютого 2018 року.

Крім цього, як вбачається із постанови про повернення виконавчого документу стягувачу 15 серпня 2024 року (ВП №47587573), 18 червня 2024 року від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документу стягувачу, згідно п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із погашенням заборгованості, а тому виконавчий лист від 18 квітня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей повернуто стягувачу. Також, постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно п.2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається із постанови головного державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойка Д.О. від 21 жовтня 2024 року про відновлення виконавчого провадження №47587573, згідно виконавчого листа від 18 квітня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15 серпня 2024 року, тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами не було припинене через технічні перешкоди, а саме: оскільки постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16 лютого 2018 року була винесена як загальна постанова, без її затвердження у встановленому порядку, Автоматизована система виконавчих проваджень не повідомляла державного виконавця про існування такої.

У зв`язку з цим, заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа №607/3713/15-ц виданого 18 квітня 2015 року, були скасовані постановою державного виконавця лише від 21 жовтня 2024 року.

Таким чином, на момент складання працівниками поліції матеріалів відносно ОСОБА_1 , заборгованість зі сплати аліментів була погашена ним в повному обсязі, а тому відповідно до вимог п.2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами підлягало скасуванню.

Отже, суд вважає, що матеріалами справи не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст. 126, ч.1 ст. 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін