Справа 362/1956/24
Провадження 3/362/1090/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

09.03.2024 о 13:21 год. у с. Шевченківка Обухівського району Київської області на території садівничого товариства, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надав суду пояснення, що того дня вони з товаришами поверталися від токаря. За кермом був ОСОБА_2 . На шляху заїхали у садове товариство, бо хотіли там купити туї. Оскільки на території нікого не було, то завантажили з ОСОБА_3 декілька викопаних дерев, ОСОБА_2 був у автомобілі. Виїжджали з території і їх зупинив охоронець, через що ОСОБА_2 знервувався, вийшов з автомобіля і пішов. Він, ОСОБА_1 , який сидів на задньому пасажирському сидінні, перемістився на водійське. Потім на місце події прибули працівники поліції, які почали стверджували про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння і пропонувати пройти огляд на такий стан. Так як водієм тоді не був, то відмовився. Поліцейські на його пояснення не реагували. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ящук Є.М. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.03.2024), заперечив факт винуватості ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення і наголосив, що поліцейські не роз`яснили права і не забезпечили право ОСОБА_1 на правову допомогу, що є порушенням права на захист, відеозапис є не безперервним, а факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом взагалі не підтверджується матеріалами справи. Натомість і ОСОБА_1 , і свідки підтверджують, що водієм тоді був товариш ОСОБА_2 . Просив суд закрити провадження у цій справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Сторона захисту просила суд викликати до суду товаришів ОСОБА_1 , які тоді перебували у автомобілі, а також працівників поліції, які були на місці події.

Про виклик до суду інших осіб клопотань від сторони захисту не надходило.

Свідок ОСОБА_4 (товариш ОСОБА_1 ) надав суду пояснення, що того дня втрьох поїхали до токаря. Так як ОСОБА_1 себе погано почував, то за кермом був ОСОБА_5 Повертались додому та заїхали до садового товариства, щоб купити дерева (туї). Там нікого не було. Завантажили з ОСОБА_1 декілька дерев до автомобіля. Прийшов охоронець. ОСОБА_5 і ОСОБА_1 «посердились», після чого ОСОБА_5 пішов, повідомивши, що «йому того всього не треба». Вони з ОСОБА_1 залишилися на місці події, він, свідок, сидів на передньому пасажирському сидінні і пив пиво, де був тоді ОСОБА_1 не знає. Потім прибули власник садового товариства і поліцейські. Правоохоронці мали претензії до ОСОБА_1 . Пізніше приїхав ОСОБА_5 , сів за кермо і вони поїхали звідти. Запевнив суд, що ОСОБА_6 не керував того дня транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_5 (товариш ОСОБА_1 ). надав суду пояснення, що того дня керував автомобілем. Його пасажирами були ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Поверталися додому і заїхали на територію садового товариства, де росли туї. Хлопці завантажили декілька дерев у автомобіль. Почали їхати, він був за кермом, проїхали десь 50 метрів і з кущів вибіг охоронець. Він, свідок, посварився з хлопцями через те, що йому це все непотрібно, вийшов з автомобіля і пішов звідти. Через 2-2,5 год. йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив забрати його та автомобіль з місця, де він їх залишив. Він знов прибув до садового товариства, де написав розписку про отримання транспортного засобу та забрав автомобіль.

Свідок ОСОБА_7 , працівник поліції, який оформляв додатки до протоколу, у судовому засіданні надав суду пояснення, що того дня вони у складі екіпажу прибули на виклик за фактом крадіжки. Під час встановлення всіх обставин справи було встановлено факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Тому запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події та в медичному закладі. ОСОБА_1 категорично відмовився від будь-якого огляду. Направлення на проходження огляду до медичного закладу не оформлювалось через відмову ОСОБА_1 від такого огляду. Наголосив, що транспортний засіб під його керуванням водія у його, поліцейського, присутності здійснював рух заднім ходом по садовому товариству, у автомобілі було двоє чоловіків. Також факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджували і свідки, які його затримали та викликали працівників поліції.

Працівник поліції ОСОБА_8 , який викликався до суду за клопотанням сторони захисту, до суду не прибув. Згідно з інформацією, яка надійшла до суду з органу поліції, він бере участь у навчальних зборах.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у її розгляді, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи і дослідженими судом, зокрема:

-відеофайл «0000_309151040_0016А», з якого чітко вбачається факт роботи двигуна автомобіля Volkswagen Transporter, за кермом перебуває саме ОСОБА_1 та після спілкування з працівниками поліції даний автомобіль здійснює рух заднім ходом;

-відеофайл «0000_309151541_0017А», з якого видно, що у транспортного засобу Volkswagen Transporter працює двигун;

-відеофайл « НОМЕР_2 », де зафіксовано ОСОБА_1 , який спілкується з працівниками поліції та категорично заперечує факт керування автомобілем, наголошуючи, що поліцейські не бачили, щоб він керував цим автомобілем. ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі (00:02:01 хв.). Водій сперечається, стверджує, що не був за кермом, йому неодноразово пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак водій не надає ствердної відповіді та всіляко ухиляється від відповіді на таку пропозицію, що розцінюється працівниками як відмова;

-відеофайл «0000_309154716_0020А», де зафіксовано як водій ОСОБА_1 в телефонному режимі консультується по телефону. При цьому на зауваження працівників поліції різко реагує;

-відеофайл «0000_309155216_0021А», де зафіксовано, як ОСОБА_1 надає пояснення, поліцейський їх фіксує;

-відео файли «0000_309155716_0022А», «0000_309160216_0023А», де зафіксовано оформлення письмових пояснень ОСОБА_1 після ознайомлення з якими останній просить дописати їх з внесенням деяких корективів, що і робить працівник поліції;

-відеофайл «0000_309160716_0024А» на якому зафіксовано як водій ОСОБА_1 знайомиться з оформленими його письмовими поясненнями, де він в подальшому проставляє свої підписи;

-відеофайли «0000_309161216_0025А», «0000_309161716_0026А» на якому зафіксовано, як водій ОСОБА_1 сперечається з працівниками поліції та відмовляється від підпису у протоколі. Надалі зафіксовано, як жінка від імені ОСОБА_5 на його прохання пише письмову розписку про отримання транспортного засобу та уточнює процедуру повернення цього автомобіля власнику ОСОБА_1 . Дану розписку підписує ОСОБА_5 ;

-відеофайл «IMG_6502» на якому зафіксовано рух транспортного засобу Volkswagen Transporter під керуванням водія ОСОБА_1 , його зупинка чоловіками та подальший його рух. Рух припиняється через заблокований виїзд з території;

-відеофайл «IMG_6503» на якому зафіксовано, як із-за керма автомобіля Volkswagen Transporter виходить ОСОБА_1 .

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, стосується предмету доказування по цій справі, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, нечітка мова, нечітка хода) він мав пройти огляд на стан сп`яніння, однак такий огляд не проводився через відмову водія ОСОБА_1 , що зафіксовано в присутності свідків, у графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 »;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 09.03.2024, за якими вони була запрошені в якості свідків при оформлення адміністративних матеріалів по ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . У їх присутності водій ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду у встановленому законом на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та із застосуванням приладу «Драгер», що засвідчують своїм особистими підписами;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_10 від 09.03.2024, за якими з-поміж іншого він став свідком того як двоє чоловіків на автомобілі Volkswagen Transporter рухались по території садового товариства, зупинившись завантажили дерева до автомобіля. Після вказівки власниці затримати даних осіб, з напарником заблокували виїзд з території та зупинили даний автомобіль. За кермом перебував водій ОСОБА_1 , а пасажиром був ОСОБА_4 . Після зупинки дані особи словесно погрожували та шарпали за одяг. Надалі прибула поліція;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9 від 09.03.2024, за якими з-поміж іншого він став свідком того як автомобіль Volkswagen Transporter рухався по території садового товариства, де вирощують туї. З автомобіля вийшли двоє осіб, завантажили в нього дерева. Після вказівки власниці затримати даних осіб, ними було заблоковано виїзд з території та зупинено даний автомобіль, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , а пасажиром був ОСОБА_4 . Вказані події зафіксував на власний мобільний телефон. Після прибуття працівників поліції було встановлено, що особою яка керувала (водієм) виявився ОСОБА_1 , а пасажиром ОСОБА_4 , які мали ознаки алкогольного сп`яніння. Вказує, що ці особи словесно погрожували їм та шарпали за одя ;

-даними письмової розписки ОСОБА_5 від 09.03.2024 про отримання транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язанням не передавати його водію ОСОБА_1 до його повного витверезіння.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній відмовився від такого огляду.

Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, де зафіксована така відмова. При цьому під час неодноразових пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, а також залучив двох свідків. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується даним письмової розписки від 09.03.2024.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є неспроможними, оскільки ці твердження спростовуються даними відеозапису, де чітко вбачається факт руху транспортного засобу під керування водія ОСОБА_1 , блокування виїзду з території та його зупинка охоронцями цього садового товариства, письмові пояснення яких повністю узгоджуються з даними відеозапису.

Не бере до уваги суд і надані у судовому засіданні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки вони містять суперечності і спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема даними відеозаписів, про що зазначено вище, а також поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про виклик яких до суду сторона захисту не клопотала. До того ж, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є товаришами ОСОБА_1 .

Той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку він підтвердив у судовому засіданні, цей факт підтверджується і іншими дослідженими судом доказами.

Щодо незабезпечення працівниками поліції ОСОБА_1 правовою допомогою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на що звертала увагу суду сторона захисту, то суд вважає, що право на захист у цій справі реалізовано, оскільки захисник брав участь при розгляді цієї справи.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані суду докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, а позицію сторони захисту суд розцінює як лінію захисту з метою уникнення ОСОБА_11 відповідальності.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко