Номер провадження 33/816/924/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Казак М.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Казак М.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 30 червня 2024 року близько 21 год. 21 хв. в м. Суми по вул. Р. Линтварьових, керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Казак М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року та прийняте нове рішення, яким закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що на долучених до матеріалів справи відеозаписів не можливо однозначно стверджувати, що ОСОБА_1 був зупинений саме працівниками поліції. Так, останні не представилися, не пред`явили службове посвідчення та спеціальний жетон.

Відповідно, враховуючи вище зазначене, в матеріалах справи відсутні докази складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, уповноваженими особами. Окрім цього, час складання протоколу, не відповідає часу зафіксованого на відеозаписі.

Також, апелянт зауважує про те, що не зважаючи на те, що на місце зупинки транспортного засобу був викликаний фахівець із галузі права, працівники поліції не дочекавшись останнього, розпочали складання протоколу відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучені відеозаписи підтверджують погодження ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, таким чином в діях останнього відсутній складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, апелянт зауважує про те, що судом безпідставно не взято до уваги медичний висновок про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Щодо наявності такого ознаку наркотичного сп`яніння як поведінка, що не відповідає обстановці, апелянт вважає не обґрунтованою, оскільки була вигадана працівником поліції.

Враховуючи викладене, апелянт вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що 08 серпня 2024 року до Сумського апеляційного суду було помилково подано ним апеляційну скаргу на вказану постанову судді. Проте, зважаючи на важку ситуацію в прифронтовому с. Барилівка, Миропільської громади, апелянт зміг ознайомитися зі змістом листа суду апеляційної інстанції лише 15 серпня 2024 року. Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником - адвокатом Казак М.В., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, 08 серпня 2024 року адвокатом Казак М.В. було помилково подано апеляційну скаргу на постанову судді першої інстанції безпосередньо до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з цим скарга була повернута апелянту. Проте, зважаючи на те, що адвокат Казак М.В. проживає в с. Барилівка, Миропільської громади, останній зміг ознайомитися із листом про повернення апеляційної скарги, лише 15 серпня 2024 року.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 31 липня 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2024 року серії ААД № 747472;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2511874 від 30 червня 2024 року, яким на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., за порушення п. 31.1 ПДР України;

- відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису записаного на нагрудну камеру працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, вбачається, як 30 червня 2024 року близько 21 год. 21 хв. в м. Суми по вул. Линтварьових, працівниками поліції з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, спеціального звукового сигналу, було зупинено автомобіль «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Працівники поліції повідомили водія про причини зупинки, а саме транспортний засіб рухався в темному пору доби з вимкнутим заднім правим габаритом ліхтаря, про що працівниками поліції було складено на місці постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2511874 від 30 червня 2024 року, із накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Проте, ОСОБА_1 спочатку уникав відповіді на запропоновану пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд, потім погодився, лише за умовою слідування до медичного закладу на власному автомобілі. Однак отримавши від працівників поліції заборону сідати за кермо автомобіля, ОСОБА_1 однозначної відповіді на запропоновану пропозицію працівників поліції проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не надав.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було вірно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як намагання уникнути проходження в встановленому порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

Тобто, долучений відеозапис містить інформацію щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є правильними.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не представились, є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом з місця події, відповідно до якого працівник поліції представився та вказав дані, що його ідентифікують, а саме, що він сержант поліції ОСОБА_3 .

Окрім цього, із відеозаписів вбачається, що працівники поліції були одягнені в однострій, із розміщенням знаків розрізнення та платформ ідентифікаційних на предметах однострою (нарукавних знаків, погонів), у відповідності до Правил носіння однострою поліцейських, затвердженого Наказом МВС України від 19 серпня 2017 року № 718. Тим самим, своїм зовнішнім виглядом відповідали вимогам чинного законодавства України, яким регулюється порядок носіння поліцією однострою та за яким можливо з легкістю ідентифікувати звичайну особу від працівника поліції.

Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи відсутні.

Те, що час складання протоколу зазначено саме 21 год. 43 хв., на що звертає увагу сторона захисту, не є недоліком, який тягне за собою визнання відомостей з протоколу недопустимими доказами та не свідчить про безпідставність складання самого протоколу. Викладене пояснюється поведінкою ОСОБА_1 , котрий тривалий час не надавав чіткої відповіді на пропозицію працівників поліції проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо апеляційних тверджень відносно присутності фахівця у галузі права під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Таким чином, норми чинного законодавства наділяють особу правом на залучення адвоката під час розгляду справи в суді. Водночас, у поліції відсутній обов`язок забезпечувати особі захисника під час складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанцій, представляв адвокат Казак М.В., апеляційний суд вважає, що право ОСОБА_1 на захист було дотримано.

Окрім цього, апеляційний зауважує також про те, що на місце зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , прибув батько останнього, який представився як фахівець в галузі права, проте жодних підтверджуючих документів, працівникам поліції не надав.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 погоджувався проїхати до медичного закладу на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки останній не надавав чіткої відповіді на пропозицію працівників поліції пройти огляд, а лише після приїзду батька, різко змінив думку, однак протокол відносно нього був вже складений.

Відповідно, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 всіма своїми діями та поведінкою в сукупності, фактично ухилився від проведення огляду, що вказує на його ухилення та відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання адвоката Казак М.В. в апеляційній скарзі на висновок КНП Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 999 від 03 липня 2024 року, відповідно якого ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, в даному випадку не приймаються до уваги.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому апеляційний суд вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.2.5. ПДР України.

До того ж, згідно п.9 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто присутність працівників поліції під час проведення медичного огляду водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є обов`язковою, що не було дотримано ОСОБА_1 під час його самостійного звернення до закладу охорони здоров`я.

Посилання захисника на п.7 Постанови КМУ від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», в даному випадку є безпідставними, оскільки працівники патрульної поліції були позбавлені можливості забезпечити проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, саме через його відмову.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до протоколу в ОСОБА_1 було виявлено: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням того, що з моменту складання протоколу про адміністративну відповідальність та по теперішній час ОСОБА_1 не звертався зі скаргами на дії співробітників патрульної поліції, посилання апелянта на відсутність в нього ознак наркотичного сп`яніння, є безпідставними.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Казак М.В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Казак М.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Казак М.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.