Провадження № 3/638/8078/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника уповноваженої особи на складання протоколу - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Східного регіонального управління, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2024 року о 09 годин 38 хвилин солдат ОСОБА_1 несвоєчасно прибув до тимчасового місця дислокації підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 .). Під час з`ясування обставин було встановлено, що солдат ОСОБА_1 відповідно виданому йому припису в 18.11.2024 №4190 у Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Момота, мав прибути для подальшого проходження служби до НОМЕР_1 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) 20 листопада 2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 49, Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, а також на підставі п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ («…Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військових частин під час робочого часу, на шляху прямування на службу, під час виконання державних обов`язків...»). Враховуючи викладене вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно не прибув вчасно у військову частину, проте з поважних причин, оскільки при відправці з центру підготовки у військову частину в АДРЕСА_2 було наказано прибути у цивільній формі. Оскільки він не мав при собі ні грошей, ні цивільного одягу, вирішив заїхати додому в м. Олександрія, щоб взяти речі та гроші. При прибутті в м. Олександрія ознайомився з розкладом руху поїздів до м. Харкова та виявив, що не встигне приїхати до м. Харкова 20 листопада 2024 року, оскільки найближчий поїзд прибуде уже 21 листопада 2024 року. Після цього заїхав додому, забрав речі та гроші і відразу відправився до м. Харкова, та найпершим поїздом прибув вранці 21 листопада 2024 року, у військову частину запізнився на 9 год 38 хв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

За самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 116060 від 21 листопада 2024 року;

- Актом про відмову від підписання адміністративного протоколу від 21 листопада 2024 року;

- Актом про відмову від надання пояснень від 21 листопада 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 21 листопада 2024 року;

- Витягом з Наказу начальника ГЦПОС ДПС України імені генерал-майора Ігоря Момота від 17 листопада 2024 року № 1221-ОС;

- Приписом командира в/ч НОМЕР_3 від 18 листопада 2024 року № 4190.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 116060 від 21 листопада 2024 року.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто нез`явлення вчасно без поважних причин на службу у разі переведення тривалістю до трьох діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням

Відповідно до норм КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, а саме нетривале перебування ОСОБА_1 на військовій службі, об`єктивна необхідність заїхати додому по шляху прямування до військової частини, пов`язана з відсутністю у нього речей та грошових коштів, прибуття до м. Харкова та військової частини без зволікання при першій можливості, внаслідок чого відвернуто настання суспільно-шкідливих наслідків від вчиненого правопорушення, нетривалий час запізнення на військову службу (9 год 38 хв), дані про особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності раніше не притягався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, враховуючи відсутність умислу на вчинення правопорушення та заподіяння шкоди суспільним інтересам, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для виховного впливу на ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин суд вважає можливим відносно ОСОБА_1 застосувати положення ст. 22 КУпАП, з оголошенням йому усного зауваження, що буде відповідати меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 22, 172-11, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинене військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови буде складено 27 листопада 2024 року о 09 год 00 хв.

Суддя І.П. Латка