Справа №150/430/24
Провадження по справі №3/150/226/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

07.07.2024 о 23 год. 40 хв. в с. Скалопіль Могилів - Подільського району Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ОPEL VECTRA «В», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та за допомогою жезла регулювальника.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, визнає, зазначивши про подальше дотримання ним вимог ПДР під час керування транспортними засобами.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія зупинитися з дотриманням вимог цих Правил на вимогу поліцейського.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п.8.9 б). Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №258838, складеним 08.07.2024 інспектором СРПП Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Левадним Р.П.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах, установлених у санкції ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Приймаючи рішення щодо застосування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , враховую його характеризуючі дані, те, що дана особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення беззаперечно визнав, наявність у відповідності до положень статті 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, а також відсутність у відповідності до положень статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому оцінюючи в сукупності викладене приходжу до висновку, що такий вид адміністративного стягнення за вчинене правопорушення як позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим відносно ОСОБА_1 .

Тому, ґрунтуючись на засадах справедливості та виваженості, задля досягнення мети адміністративного стягнення, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку, що єдино вірним та правильним буде застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» від 09.11.2022, №3460-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривні 00 копійок.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1 , на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст 122-2 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`яти) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК