Номер справи 220/1488/24
Номер провадження 3/220/774/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, техніка 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Під час проведення перевірки встановлено, що 30.09.2024 р., приблизно о 10:40 год. на блок-пості «Іскра», в н.п. Іскра, Донецької області, працівниками Національної поліції спільно з представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було зупинено транспортний засіб Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував молодший сержант ОСОБА_1 . Під час проведення поверхневої перевірки, було виявлено набої 5,45 мм. серії 270/82 в кількості 420 штук, без відповідних на те відомостей та документів. Останній не здав вищезазначені боєприпаси до місця зберігання зброї та боєприпасів.

Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України) військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків.

Статтею 14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569) передбачено, що під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема щодо заборони: використання несправної стрілецької зброї; зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; носіння пістолета без кобури, боєприпасів до будь-якої зброї розсипом; мати при собі стрілецьку зброю під час перебування в санаторії, будинку відпочинку, у відпустці, на лікуванні, а також під час відвідування театрів, клубів та інших громадських місць, якщо перебування в них не пов`язане з несенням служби; під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд. За необхідності стрілецька зброя має бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю (у землю, стовбур, дерева, кулевловлювач), або вгору під кутом 45-60 градусів; користуватися без необхідності чужою зброєю та зброєю, навички поводження з якою відсутні; виймати пістолет з кобури без потреби; залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду; тримати палець на спусковому гачку без необхідності; закривати або затикати сторонніми предметами канал ствола; проводити чищення стрілецької зброї бензином та іншими легкозаймистими речовинами, а також абразивними матеріалами; під час поводження з боєприпасами допускати їх пошкодження, забруднення тощо.

Відповідно до пункту 4 Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 р. № 828 (зі змінами), з`єднання, військові частини, підрозділи і військовослужбовці Збройних Сил, залучені до виконання завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, а також під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, мають право застосовувати зброю або бойову техніку з дотриманням принципів, викладених у пункті 3 цього Порядку, для: відбиття нападу або попередження загрози нападу на об`єкти, що охороняються (у тому числі під час переміщення до/з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії); звільнення заручників та/або військовополонених, захоплених військових та/або цивільних об`єктів або запобігання/перешкоджання) такому захопленню; знищення зброї, бойової техніки, транспортних або технічних засобів, які перебувають у користуванні осіб, причетних до збройної агресії; захисту цивільних осіб та/або цивільних об`єктів від нападу; запобігання та/або припинення діяльності, затримання, роззброєння або знешкодження осіб, причетних до збройної агресії: припинення дій осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; припинення дій осіб, які перешкоджають виконанню законних вимог осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії: припинення дій осіб, які становлять або можуть становити небезпеку особам, залученим до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або іншим особам. З`єднання, військові частини, підрозділи і військовослужбовці Збройних Сил також мають право застосовувати зброю та/або бойову техніку в інших випадках, визначених наказами Командувача об`єднаних сил.

Відповідно до статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно із статтею 21 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів с неможливим. Застосуванню зброї, за винятком випадків раптового нападу, нападу із часі просуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з-під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

У ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначається, що солдат (матрос) зобов`язаний, зокрема, неухильно викопувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, молодший сержант ОСОБА_1 , 30.09.2024 р. порушив правила поводження зі зброєю в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 12 ч. 1 ст. 1. Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІТ (зі змінами) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації про всій України на території України введено воєнний стан, продовжений відповідними указами по цей час.

Таким чином, за викладених вийде обставин, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її у військовій частині НОМЕР_2 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, а також правил поводження зі зброєю, передбачених Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359 (зі змінами), Порядку застосування зброї, боєприпасів і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 828, в умовах особливого періоду, перебуваючи у АДРЕСА_2 перевозив набої 5,45 мм. серії 270/82 в кількості 420 штук, без відповідних на те відомостей та документів. Останній не здав вищезазначену зброю до місця зберігання зброї та боєприпасів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 - 19 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про причини неявки не повідомив. Про дату та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення телефонограми та смс повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, які ним були отримані. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП не є обов`язковим, тому суд вважає, можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНКХ-2 № 6116 від 30.09.2024 року, в якому викладені обставини скоєного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП;

- копією військового квитка серії НОМЕР_4 , згідно якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем;

- копією відомості про закріплення зброї за особовим складом 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , згідно якої набої 5,45 мм. серії 270/82 в кількості 420 штук, закріплений за ОСОБА_1 ;

- фотоматеріалами набоїв та автомобілю;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній зазначив, що про наявність набоїв в автомобілі, які були виявлені при огляді, забув, з огляду на необхідність невідкладної поїздки до Дніпропетровської області за запчастинами для авто. Просив суворо не карати, вину у вчиненому визнав.

Частина 1 ст. 172-19 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Частина 2 ст. 172-19 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента 24.02.2022 р. введено воєнний стан в Україні.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення в Україні діє особливий період.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 проходячи військову службу порушив правила поводження зі зброєю, що станове підвищену небезпеку для оточення в умовах особливого періоду.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-19 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КпАП України, а саме порушення правил поводження зі зброєю, в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, який є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та наявність пом`якшуючих обставин, якими є визнання вини у вчиненні правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 172-19 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі, визначеному законом. Суд вважає, що саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчиненню ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 172-19 ч. 2 КпАП України, Закону України «Про судовий збір» суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КпАП України та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн..00 коп. на розрахунковий рахунок UA0005662, код класифікації доходів бюджету-21081100,МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке ГУК/Великоновос. СТГ/21081100, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина