ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1758/24 Справа № 206/1836/24 Суддя у 1-й інстанції - Прінь І.П Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Борисенка Р.Ю. на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

захисника Борисенка Р.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2024 року водій ОСОБА_1 05 лютого 2024 року о 23-15 год. в м. Дніпрі по вул. Електричній, 27 керував т/з Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку лікаря нарколога КП «ДБКЛПД» ДОР № 518 від 05 березня 2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження факту керування транспортним засобом. Вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення. Зазначає, що допитаний судом в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 не був приведений до присяги та плутався в показаннях. Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про результати огляду, вручення чи направлення висновку лікаря. Зазначає, що висновок містить неправдиві відомості щодо часу направлення ОСОБА_1 на огляд та часу проведення огляду. Звертає увагу, що протокол було складено за відсутності ОСОБА_1 , без свідків чи понятих, без відеофіксації, а також містить неправдиві відомості щодо місця реєстрації останнього. Зазначає, що протокол було складено із порушенням строків, передбачених ч.2 ст.254 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 05 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння,відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не в день вчинення правопорушення, не є підставою для визнання протоколу недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7, 8, 15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з матеріалів справи на підставі отриманих лабораторних досліджень 05 лютого 2024 року було складено акт медичного огляду №518, на підставі нього 05 березня 2024 року видано медичний висновок, після отримання вказаного висновку працівниками поліції УПП ДПП в Дніпропетровській області було 12 березня 2024 року направлено ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення та 27 березня 2024 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №554458 щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

Вищевказаними пунктами не встановлено обов`язок складення медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення в день направлення особи на огляд, а зазначено, що медичний висновок складається в будь-якому випадку незалежно від результатів лабораторних досліджень та встановлення наявності чи відсутності сп`яніння, разом з цим, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, а відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається, зокрема, у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено в порядку, передбаченому законом, тобто після отримання медичного висновку про встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого слідує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції з тих причин, що автомобіль рухався без включених фар ближнього світла в темну пору доби, та на зауваження поліцейських щодо порушення ним ПДР водій пояснив, що тільки що виїхав з двору і в машині ввімкнені габаритні вогні. При цьому, протягом всього часу спілкування водія з працівниками поліції ОСОБА_1 не виказував жодних заперечень проти того, що він керував автомобілем.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на порушення судом першої інстанції процедури проведення допиту свідків, зокрема, не приведення свідків до присяги, а тому посилання захисника на те, що допитаний судом в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 не був приведений до присяги, не заслуговують на увагу.

Не встановлено під час вивчення матеріалів справи і фактів того, що допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 плутався у своїх показаннях, оскільки надані ним показання, суть яких зафіксована в оскаржуваній постанові, повністю узгоджуються з іншими наявними у матеріалах справи доказами та не містять жодних суперечностей.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про результати огляду, вручення чи направлення висновку лікаря, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на те, що ані вимогами КУпАП, ані положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не встановлено обов`язку працівника поліції повідомляти особу про результати огляду на стан сп`яніння, вручати чи направляти висновок лікаря з цього приводу.

Що стосується посилань захисника на те, що висновок містить неправдиві відомості щодо часу направлення ОСОБА_1 на огляд та часу проведення огляду, слід зазначити наступне.

У рішенні у справі Сутяжник проти Росії від 23 липня 2009 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

Враховуючи викладене, різниця часу направлення ОСОБА_1 на огляд та часу проведення огляду, які зазначені у висновку лікаря-нарколога, з тими, які містяться на відеозаписі, не є тією обставиною, яка дає підстави суду визнати їх недопустимими доказами.

Крім того, в апеляційній скарзі не заперечується, що працівниками поліції було зупинено саме ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд в день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а також, що на відеозапису з бодікамери поліцейського зафіксовано саме його та обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Борисенка Р.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот