ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/1190/24 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/856/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Єланського О.Г. на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 6 квітня 2024 року о 14:00 год., ОСОБА_1 в порушення ст. 150 СК України ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо контролю за дозвіллям малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого цього дня ОСОБА_2 , рухаючись на велосипеді в районі будинку №41 по вул. Українській в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, порушив п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху виїхав на проїзну частину з правого узбіччя за напрямком руху автомобіля «Jeep Grand Cherokee» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої малолітній ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Єланський О.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 6 квітня 2024 року за обставин, зазначених в протоколі, були внесені відомості до ЄРДР за №000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. За результатами проведення експертизи № СЕ-19/108-24/8242-ІТ встановлено, що зафіксовано в протоколі огляду місця ДТП та в схемі до нього місце зіткнення, може відповідати дійсності. Підставою для закриття вищевказаного кримінального провадження слугувала та обставина, що в діях водія ОСОБА_3 відсутні порушення ПДР, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з подією ДТП, а відповідно відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим вважає, що з матеріалів кримінального провадження чітко вбачається невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам ПДР України, зокрема п.п. 1.3, 1.5, 2.3, 12.3.

Таким чином, сторона захисту вважає, що висновки слідчого про відсутність в діях водія ОСОБА_3 порушень ПДР України є передчасними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказана постанова слідчого в судовому порядку була оскаржена Цурпаль Т.А., та ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губановим Р.О. від 5 вересня 2024 року скаргу повернуто ОСОБА_1 . Наразі вказане рішення оскаржується в апеляційному порядку.

У зв`язку з наведеними обставинами сторона захисту ставить під сумнів правомірність участі судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанова Р.О. в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст.ст. 256, 184 КУпАП не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане порушення, та в чому конкретно полягає з боку ОСОБА_1 ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 . Самі по собі наведені у протоколі обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 як мати ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню сина. Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків та інших осіб, які б могли підтвердити факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків.

Отже захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, апелянт просить скасувати постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2024 року. Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність у судовому засіданні в режимі відеоконференції її захисника адвоката Єланського О.Г, який зазначив про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останньої, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Єланського О.Г., перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221611 від 2 липня 2024 року підтверджується:

- відомостями щодо реєстрації відділенням поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №1561 від 01 липня 2024 року виділених матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 06 квітня 2024 за №0000065 ( а.с. 2);

- копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 квітня 2024 року (а.с 4-12);

- копією схеми місця ДТП (а.с. 13);

- копією протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_1 від 26 червня 2024 року (а.с. 14);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 20);

- копією постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000065 від 28 червня 2024 року (а.с. 21-25);

- довідкою т.в.о. начальника відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Д. Сопіна від 04 липня 2024 року за №4344/72/01-2024 про наявність чи відсутність інформації про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року(а.с. 26).

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221611 від 2 липня 2024 р. слідує, що ОСОБА_1 в порушення ст. 150 СК України ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо контролю за дозвіллям малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого цього дня ОСОБА_2 , рухаючись на велосипеді в районі будинку №41 по вул. Українській в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області порушив п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, виїхав на проїзну частину з правого узбіччя за напрямком руху автомобіля «Jeep Grand Cherokee» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої малолітній ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

З доданої до протоколу копії постанови від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження вбачається, що з урахуванням висновків експертних досліджень та зібраних по кримінальному провадженню доказів, орган досудового розслідування дійшов до висновку, що причиною ДТП стало порушення велосипедистом ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1,.10.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 є малолітнім, то адміністративній відповідальності підлягають його батьки, а саме мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В діях водія ОСОБА_3 відсутні порушення ПДР, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з подією ДТП, а виходячи з цього, відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, із вищенаведеної постанови слідчого вбачається, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 679п від 24 червня 224 року, ОСОБА_2 отримав травми, які у сукупності кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпека для життя та тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається про обізнаність останньої про те, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 6 червня 2024 року, близько 13-50 год. поїхав з дому кататися на велосипеді та згодом потрапив у дорожньої-транспортну пригоду.

З урахуванням встановленого, суддя апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки, як мати не виконала обов`язок щодо контролю за дозвіллям малолітнього сина ОСОБА_2 , що призвело до негативних наслідків для його здоров`я.

З приводу доводів сторони захисту щодо сумнівів у правомірності участі судді ОСОБА_4 в розгляді даної справи слід зазначити, що обставини, які б виключали його участь в даному провадженні відсутні.

Суддя апеляційного суду не погоджується з твердженнями захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, оскільки з протоколу слідує, що невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо контролю та дозвіллям малолітнього сина, передбачених ст. 150 СК України виразилась в тому, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись на велосипеді в районі будинку №41 по вул. Українській в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області порушив п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху виїхав на проїзну частину з правого узбіччя за напрямком руху автомобіля «Jeep Grand Cherokee» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої малолітній ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі про передчасність висновків слідчого щодо відсутності в діях водія ОСОБА_3 порушень ПДР України не є предметом розгляду в даній справі.

З урахуванням встановленого, суддя апеляційного суду вважає аргументи захисника про те, що наведені в протоколі обставини не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків безпідставними, при тому, що саме відсутність належного батьківського контролю є наслідком того, що малолітня дитина рухаючись на велосипеді потрапила у ДТП та отримала, як тяжкі тілесні ушкодження, так і ушкодження середньої тяжкості.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП, за якою її піддано адміністративній відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Єланського Олега Геннадійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 322/1190/24