Справа № 390/1824/24
Провадження № 3/390/834/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

о 13 год. 30 хв. 16 серпня 2024 року в с. Соколівське, по вул. Соколівська, б. 100, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіникі очей, що не реагують на світло, млява мова, сповільнена рухливість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Порушення вчинено повторно протягом року (відповідно до постанова Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2024), чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, о 13 год. 30 хв. 16 серпня 2024 року в с. Соколівське, по вул. Соколівська, б. 100, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з., не мав при собі посвідчення водія на право керування т.з. відповідної категорії «В», порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування т.з. особою, яка не має права керування таким т.з..

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся за вказаним у протоколі місцем проживання у встановленому законом порядку. Про причини неявки до суду не повідомив.

З огляду на те, що ОСОБА_1 надсилалися судові повістки за вказаним ним же місцем проживання та номером телефону, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що ця справа буде розглядатися у Кіровоградському районному суді Кіровоградської області, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, вказано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N 3236/03).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

В судовому засіданні досліджені: протоколи про адміністративні правопорушення від 16.08.2024 серії ЕПР1 №112904 та серії ААД №537807; постанова про накладення адміністративного стягнення від 25.10.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП; копія постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24.01.2024, якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; довідка т.в.р. інспектора САП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про накладені на ОСОБА_1 адміністративні стягнення, про здачу на зберігання посвідчення водія та про власника транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 ; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, де ОСОБА_1 повідомляє, що відмовляється від проходження тесту на стан сп`яніння, та інші матеріали.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією частини 2 статті 130 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зважуючи на те, що санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачене більш суворі стягнення, суд вважає, що саме це правопорушення є більш серйозним з числа вчинених і стягнення необхідно накласти у межах цієї статті.

В Постанові пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

До матеріалів справи долучено довідку, згідно з якою транспортний засіб, на якому було скоєне правопорушення, не є приватною власністю порушника, а тому стягнення у виді конфіскації транспортного засобу застосувати неможливо.

Враховуючи особу правопорушника, який притягувався до адміністративної відповідальності, що вказує на систематичне нехтуваннями правилами дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу із позбавлення права керування транспортними засобами у межах санкції статті, приєднавши невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладену постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір», сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 1, 30, 33, 36, 40-1, 283-285 КУпАП, на підставі ст. ст. 126, 130 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

На підставі ч. 3 ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, остаточно призначивши стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років і 93 (дев`яносто три) дні.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп..

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О.Квітка