Справа № 944/4852/24 Головуючий у 1 інстанції: Матвіїв І.М.
Провадження № 33/811/1548/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, військовослужбовець військової служби по мобілізації ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.08.2024 о 22:15 год. в умовах особливого періоду на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-30 КУпАП.

На постанову судді захисник Карлов В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, яку постановлено з порушенням норм матеріального права, що призвело до порушення норм процесуального права.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачені частинами першою або другою статті 172-20 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 та його захисник Карлов В.Б. у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не скерували, підтверджень поважності причин не явки не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та клопотань про відкладення до суду не скерували, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника на підставі доводів, наведених захисником в апеляційній скарзі.

Таке рішення узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022року в Україні ведений воєнний стан, який неодноразово був продовженим та діє й на сьогоднішній день.

Відповідно до ст.1 6, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною 1 статті 266-1 КУпАП визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави вважати, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245,251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, відповідно до положень частини першої ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення МЦМБ № 38 від 24 серпня 2024 року за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (а.с. 1-2);

роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якої за результатами огляду ОСОБА_1 , такий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,73 ‰ (а.с. 3);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.08.2024, відповідно до яких він не заперечував, що після наряду 22.08.2024 він вживав алкоголь, а саме: випив літр пива (а.с. 5);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 24.08.2024 про те, що 22.08.2024 о 22 год. 15 хв. під час перевірки особового складу командиром комендантської роти був виявлений стрілець регулювальник солдат ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу КНП МЛ ім. Ю.Липи, м. Новояворівськ, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, 0,73 ‰ (а.с.6,7).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Апеляційний суд відкидає як необґрунтовані твердження захисника про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачені частинами першою або другою статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, остання передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 солдата віськвої служби за мобілізацією визнано винним у тому, що він перебував на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння саме в умовах воєнного стану, за що передбачена відповідальність за ч. 23 ст. 172-20 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та строків визначених ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін,

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА