Номер справи 220/1660/24
Номер провадження 3/220/861/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти військової частини НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягався, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 27 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП, від 03.09.2024 року, старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, проходить військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді начальника пересувного стоматологічного кабінету медичної роти з 08.07.21 року.

Приблизно о 14.00 год. 03.09.2024 року ОСОБА_1 був виявлений на території дислокації медичної роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ТВО командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 , майором медичної служби ОСОБА_2 та за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння був направлений на проходження освідчення на факт вживання алкогольних напоїв або психотропних речовин.

Відповідно до висновку № 28, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.09.2024 року, встановлено, що старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 03.09.2024 року о 15 год. 00 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,61 проміле.

Таким чином, старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 03.09.2024. порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби, допустив порушення статей 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто перебував на території дислокації медичної роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Також згідно протоколу № 28 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП, від 04.09.2024 року, приблизно о 13.00 год. 04.09.2024 року ОСОБА_1 знов був виявлений на території дислокації медичної роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ТВО командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 , майором медичної служби ОСОБА_2 та за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння був направлений на проходження освідчення на факт вживання алкогольних напоїв або психотропних речовин.

Відповідно до висновку № 29, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2024 року, встановлено, що старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 04.09.2024 року о 14 год. 00 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,0 проміле.

Таким чином, старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 03.09.2024 р. та 04.09.2024 р., порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби, допустив порушення статей 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто перебував на території дислокації медичної роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою телефонограми та смс-повідомлення на контактний номер телефону, які він отримав, не з`явився без поважних причин. Про причини свого неприбуття не повідомив. Надав клопотання про розгляд справи без його участі, визнання своєї вини.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1КпАП України).

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом фактично встановлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Так, протоколами про військові адміністративні правопорушення № 27 та 28, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 03.09.2024 р. та 04.09.2024 р. відповідно, встановлене фактичні обставини правопорушень, які ставляться в вину ОСОБА_1 .

Стаття 172-20 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правові підстави проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції на стан сп`яніння та його порядок визначені положеннями ст. 266-1 КУпАП.

Зокрема, відповідно до ч.ч. 6,9 ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 28 від 03.09.2024 року, стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 , доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 проводився без застосування спеціальних технічних засобів відеозапису, та без присутності двох свідків, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 266-1 КУпАП та відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП такий доказ судом визнається недопустимим.

Також, з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 29 від 04.09.2024 року, стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 , доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 проводився без застосування спеціальних технічних засобів відеозапису, та без присутності двох свідків, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 266-1 КУпАП та відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП такий доказ судом визнається недопустимим.

Інших доказів, які б підтверджували факти знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 03.09.2024 р., та 04.09.2024 р., до матеріалів справи не долучено.

Визнання своєї вини у скоєному правопорушенні особою яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути достатнім доказом на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З наведеного вище вбачається, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження вчинення військовослужбовцем ОСОБА_1 адміністративних правопорушень (епізодів від 03.09.2024 р., та 04.09.2024 р.), та даних щодо кваліфікуючих ознак складу правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні ознаки об`єктивної сторони складу зазначеного правопорушення, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Нормами КУпАП до компетенції суду не входить зміна кваліфікації правопорушення, яке інкримінується особі, збирання доказів, тощо. Такі дії порушили би принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП (епізод від 03.09.2024 р., та 04.09.2024 р.) закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 172-20 ч. 1,3, 247 ч.1 п.1, 251, 254, 256, 266-1 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (епізоди від 03.09.2024 р., та 04.09.2024 р.) закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровський апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач