Справа № 215/6751/24
ПОСТАНОВА
28 листопада 2024 року cуддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, 09.05.2024 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що він автомобілем не керував, хто перебував за кермом йому не відомо. Він підійшов до автомобіля лише взяти з його салону деякі речі. Вважає, що на відео не зафіксовано, що саме він керував автомобілем.
Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , вважаю, що вина останнього доведена повністю та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 639777 від 09.10.2024 (а.с. 2); рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області (а.с. 4); копією картки обліку адміністративного правопорушення, згідно з якою 09.05.2024 ОСОБА_1 , відповідно до ст. 36 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 8 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.6); довідкою УПП в Дніпропетровській області ДПП від 10.10.2024, де зазначено, що ОСОБА_1 згідно наявних облікових баз отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «С», наявна повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 7); відеозаписами з нагрудних камер, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 ; роз`яснення його прав. Також на відеозаписах ОСОБА_1 не заперечує факт відсутності водійського посвідчення категорії «В» (а.с. 5).
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано: рух транспортного засобу; перебування ОСОБА_1 в автомобілі саме на місці водія; відсутність інших осіб в автомобілі та біля нього, які б могли керувати ним. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» не отримував, хто саме керував автомобілем він не знає.
Суд зазначає, що на записі з бодікамери відображено події правопорушення послідовно та безперервно зафіксоване керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09.10.2024 о 22:38 год. Тобто, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.1«а» Правил дорожнього руху України, згідно з яких, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія, на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.
За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням характер вчиненого правопорушення, його наслідків, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів того, що у власності ОСОБА_1 є транспортні засоби суду не надано.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, яке відповідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП,
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ