Справа № 199/7107/24
ПОСТАНОВА

іменем України

28.11.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.05.2023, військовослужбовця в.ч. НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: потерпілої ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

30.08.2024 о 17:30 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі на просп. Слобожанський, е/о 6-8, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz ML 350», н.з. НОМЕР_4 , перед зміною напрямку руху ліворуч та перестроюванням, не переконався в безпечності свого маневру, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW», н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася по тій смузі, куди він мав намір перестроюватись, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.10.2024, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz ML 350», н.з. НОМЕР_4 , рухаючись в крайній правій смузі по просп. Слобожанський в напрямку Центрального мосту. Перед ним рухався автомобіль «Toyota Land Cruiser», а перед ним тролейбус. Упевнившись у відсутності перешкод для маневру випередження, він ввімкнув лівий покажчик повороту, щоб здійснити випередження по середній смузі руху автомобіля «Toyota Land Cruiser» та тролейбусу, перестроївся у середню смугу руху, вимкнув покажчик повороту та почав рухатися у цій смузі руху. Коли він порівнявся наполовину із корпусом автомобіля «Toyota Land Cruiser», водій останнього раптово для нього здійснив маневр повороту вліво, виїхавши на середню смугу руху, по якій він рухався, без покажчика повороту, можливо для випередження тролейбусу, через що він щоб уникнути зіткнення з ним застосував екстрене гальмування та дещо вивернув руль вліво, залишаючись в межах своєї смуги руху. В цей момент автомобіль «BMW», н.з. НОМЕР_5 , який рухався зліва від нього, своїм правим боком допустив зіткнення із переднім лівим колесом його автомобіля, від чого його розвернуло та викинуло на узбіччя справа по ходу його руху.

В судове засідання, призначене на 09:30 годину 28.11.2024, ОСОБА_1 не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомленням у додаток «Viber», яке доставлено адресату о 09:25 годині 27.11.2024.

Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 692450 від 30.08.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.08.2024, відповідно до якої зафіксовано, що у місті Дніпрі на просп. Слобожаснький, е/о № 6 та № 8, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mercedes-Benz ML 350», н.з. НОМЕР_4 та «BMW», н.з. НОМЕР_5 . Водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми підписами засвідчили правильність складення даної схеми, зауважень від учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо правильності та повноти складення схеми не має;

- поясненням потерпілої ОСОБА_2 про те, що вона керувала автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_5 , їхала по пр. Слобожанський в лівій крайній смузі в напрямку правого берегу. Під час руху відчула удар справа, в районі правої пасажирської двері, де сиділа її дитина, колесо її автомобіля наче пригнуло, вона натиснула на гальма, її автомобіль закрутило та вона опинилася біля опори справа за рухом. До неї підбіг водій автомобіля «Toyota Land Cruiser» та запропонував допомогу, потім підійшов ОСОБА_1 та вони почали сваритися, внаслідок чого вона здійснила виклик на лінію 102. Зазначила, що не бачила, як водій ОСОБА_1 здійснював маневр перестроювання, не звертала увагу на тролейбус та автомобіль «Toyota Land Cruiser»;

- поясненням свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні про те, що він в якості пасажира перебував на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Mercedes-Benz ML 350», н.з. НОМЕР_4 , під керування ОСОБА_1 . Їхали по правій крайній смузі зі швидкістю близько 30-35 км/год. Перед ними їхав автомобіль «Toyota Land Cruiser», вони змістилися в середню смугу, водій автомобіля «Toyota Land Cruiser» різко почав змінювати рух вліво, на їх смугу, внаслідок чого ОСОБА_1 здійснив екстрене гальмування. В цей момент він відчув поштовх в лівий бік автомобіля і він побачив, як автомобіль «BMW» закрутило вправо і він виїхав на бордюр;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 від 30.08.2024 з яких слідує, що він 30.08.2024 о 17:14 годині керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_6 , рухався по просп. Слобожанський, виїхавши з McDonalds рухався в середній смузі в напрямку Нового мосту без порушення ПДР. За ним в потоці рухався автомобіль «Mercedes-Benz ML 350», н.з. НОМЕР_4 , який здійснив маневр перестроювання ліворуч в крайню ліву смугу, не переконавшись в безпечності маневру та вдарив автомобіль «BMW», н.з. НОМЕР_5 , який рухався в крайній лівій смузі, яке здійснило некерований рух та вдарило стовп. Його автомобіль пошкоджень ніяких не зазнав, маневрів він ніяких не скоював, ПДР не порушував. Зупинився біля автомобіля «BMW», щоб надати допомогу;

- висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-24/44485-ІТ від 14.11.2024, відповідно до якого за результатами проведення судової автотехнічної експертизи встановлено:

По варіанту № 1 (за поясненнями потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4 )

1. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

2. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_1 при заданому механізмові ДТП визначалась виконанням вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, і в нього не було перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. Відповісти на поставлене питання, щодо наявності або відсутності технічної можливості уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_2 згідно вимог Правил дорожнього руху України не надається можливим з-за відсутності вихідних даних, необхідних для дослідження.

3. При заданому механізмові події дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Відповісти на поставлене питання, щодо перебування дій водія ОСОБА_2 в причинному зв`язку з настанням даної ДТП не надається можливим з-за відсутності вихідних даних, необхідних для дослідження.

По варіанту № 2 (за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 )

1. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

2. Відповісти на поставлене питання, щодо наявності або відсутності технічної можливості уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_1 згідно вимог Правил дорожнього руху України не надається можливим з-за відсутності вихідних даних, необхідних для дослідження. Відповісти на поставлене питання, щодо наявності або відсутності технічної можливості уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_2 згідно вимог Правил дорожнього руху України не надається можливим з-за відсутності вихідних даних, необхідних для дослідження.

3. При заданому механізмові події дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Відповісти на поставлене питання, щодо перебування дій водія ОСОБА_2 в причинному відсутності зв`язку з настанням даної ДТП не надається можливим з-за відсутності вихідних даних, необхідних для дослідження.

Таким чином, за версіями події ДТП, викладеними як ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 , так і потерпілою ОСОБА_5 , експертним шляхом встановлено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Досліджені в судовому засіданні докази, як кожен окремо, так і в своїй сукупності та взаємозв`язку, доводять той факт, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України та порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Оцінюючи пояснення водія ОСОБА_1 , який не визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, виходжу з того, що його пояснення спростовані як поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , так і письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, що зібрані працівниками поліції, які узгоджуються із висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-24/44485-ІТ від 14.11.2024.

Даних про те, що водій ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», н.з. НОМЕР_6 , допустив створення аварійної обстановки на дорозі і змусив своїми діями порушувати правила дорожнього руху водієм ОСОБА_1 справа не містить, а тому посилання ОСОБА_1 на наявність в діях ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху об`єктивно нічним не підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який проходить військову службу у в.ч. НОМЕР_3 , ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

З матеріалів справи встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, виконуючи службові обов`язки, у зв`язку з чим він звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко