ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1443/24
Провадження №3/477/1058/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №359064 від 30 травня 2024 року, ОСОБА_1 30 травня 2024 року о 19.25 годині за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_2 , з якою він проживає однією сім`єю, а саме висловлювався на її адресу образливими словами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судовою повісткою в електронній формі шляхом надсилання SMS повідомлення за номером телефону, який він повідомив під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Про причини неявки не повідомив.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, була повідомлена про розгляд справи Жовтневим районним судом Миколаївської області.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак вище вказаного адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 зазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 30 травня 2024 року о 19.25 год. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час вживання ними алкогольних напої відбулась обопільна сварка, що виключає статус учасників такої сварки як потерпілого внаслідок скоєння правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Зазначене підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, зважаючи на зазначене, домашнє насилля об`єктивно не підтверджується.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного, відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження у даній справі належить закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М. Семенова