Справа № 740/3663/22 Головуючий у 1 інстанції Шевченко І. М.
Провадження № 33/4823/696/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Заболотний В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутній у судовому засіданні місцевого суду, а про існування постанови суду від 08.11.2022 йому стало відомо лише 21 липня 2024 року, коли він зареєструвався у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та ознайомився з її змістом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається із судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена 08 листопада 2022 року.

Вказана постанова суду набрала законної сили та була звернена до виконання.

Апеляційна скарга на вказану постанову суду подана ОСОБА_1 21 липня 2024, через рік 1 рік 8 місяців 13 днів після винесення судового рішення, тобто після закінчення строку на оскарження постанови суду.

Порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що про постанову суду він фактично дізнався лише 21.07.2024, коли зареєструвався у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та ознайомився зі змістом постанови. Вважає вказані причини поважними, які унеможливлювали подати апеляційну скаргу вчасно.

Проте, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 31.05.2023 на адресу місцевого суду надійшло клопотання захисника Ващенко М.О. в інтересах ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, з якими вона була ознайомлена 08 червня 2023 року (а.с.20).

Крім того, як слідує з постанов про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2023 та від 16.08.2023, ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 496,20 грн та штраф у сумі 34 0000 грн (а.с.24, 27).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 станом на 14 квітня 2023 року знав про наявність оскаржуваної постанови, мав можливість раніше звернутися до суду для отримання копії постанови і реалізувати своє право на апеляційне оскарження в передбачений законом строк, однак цього не зробив з невідомих суду причин.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Проте, ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та достатніх підстав для його поновлення, а його доводи щодо розгляду справи у його відсутність та отримання копії постанови суду з порушенням строків, не заслуговують на увагу.

А тому відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 08 листопада 2022 року щодо нього.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний