ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2417/24 Справа № 243/6693/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Бадалян Н.О. захисника Ткачук А.Ю. яка діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника Турчак М.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 на посаді командира 3 стрілецької роти у військовому звані лейтенант, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. та судовий судовий збір на користь держави у сумі 605,60 .

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2024 року встановлено, що 17 липня 2024 року о 00 годині 30 хвилини, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Центральна біля будинку № 43, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 347 від 17 липня 2024 року, від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водію, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги викладені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала:

На зазначену постанову захисник Турчак М.В., подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду 1-ї інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Наголошує, що судом першої інстанції було проігноровано клопотання захисниці ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції у зв`язку з чим було порушено право на доступ до правосуддя та порушено право на захист.

Зазначає, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи оскільки не було належним чином досліджено фактичні обставини справи ,суд спирався лише на письмові докази, не викликавши сторін у судове засідання та позбавивши ОСОБА_1 права на захист свої прав.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчинення адміністративного правопорушення; в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння.

Позиції сторін в суді:

В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Захисник Ткачук А.Ю., який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 який належним чином повідомлений про день, місце та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Турчак М.В., яка діє в інтересах, особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ч.7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» Учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Нормами діючого КУпАП не врегульовано порядок проведення судового засідання в режимі відео конференції у справах про адміністративне правопорушення .

За таких обставин у разі відсутності закону, який регулює відповідні правовідносини,суд може застосувати закон, що регулює подібні правовідносини в даному випадку застосування аналогія закону за ст. 336 КПК України, яка регулює проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення 05 вересня 2024 року захисником Рудзей Ю.В., який діяв в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами примішення суду з використанням власних технічних засобів. Але судом першої інстанції дане клопотання було проігноровано, що призвело до порушення прав та свобод учасників справи, порушення приписів чинного законодавства та ненадано захиснику можливості участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що є порушенням доступу до правосуддя та є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, кожний обвинувачений має щонайменше права мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

В матеріалах справи, відсутні будь які підтвердження того, що суд першої інстанції намагався забезпечити можливість захиснику брати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 6 ч. І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Досліджуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 735690 від 17 липня 2024 року; висновком відокремленого структурного підрозділу Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Слов`янськ щодо результатів медичного огляду з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; диском з відеозаписом; рапортом поліцейського взводу №1 роти БПП в м. Краматорську та Словянську УППв Донецькій області ДПП в якому зазначено, що автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений згідно п.7 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» за порушення комендантської години. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, що стало підставою для пропонування проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_2 щодо недоведеності факту керування транспортним засобом, оскільки він підтверджений наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому саме ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу знаходився на водійському місці, а підставою зупинки його транспортного засобу було порушення п.7 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Твердження захисника про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в тому чи іншому діянні, суд апеляційної інстанції при розгляді справи взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Доводи апелянта про різницю у часі, який вказаний у відеозаписі та складених працівниками поліції документах, не спростовує достовірність зафіксованих обставин, наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_1 , нібито, складено не уповноваженою на те особою та з порушенням вимог ст..266-1 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальністть за ст. 172-20 КУпАП

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисника ОСОБА_2 що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм ст. 266-1 КУпАП.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст. 254,256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим доказом апеляційний суд не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Турчак М.В. задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області області від 09 вересня 2024 року, щодо ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накластина на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя