Провадження № 3/712/4218/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Бащенко С.М., за участю прокурора Лисика М.А., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , колишній завідувач архіву відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду,

у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи завідувачем архіву відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду та відповідно до підпункту «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог ч. 2 ст. 45, п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила свою діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2021 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, а декларація фактично подана 13.02.2024, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, суду пояснила, що вона подала декларацію 21.01.2024 року, але не той вид декларації, що треба. Декларацію особи, яка припинила свою діяльність пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) подала на 13 днів пізніше.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просив накласти на неї адміністративне мінімальне стягнення, передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Суддя дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, заслухавши думку прокурора, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суддею встановлено, що відповідно до Наказу Черкаського окружного адміністративного суду №108-О від 19.06.2018 року «Про прийняття ОСОБА_1 » прийнято на роботу завідувачем архіву відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду.

ОСОБА_1 встановлено з 23 червня 2018 року надбавку за вислугу років в державних органах управління в розмірі 25% посадового окладу при стажі роботи в державних органах 18 років 01 місяць і 15 днів має 11 (одинадцятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 (шостої) категорії посад. Станом на 03.09.2018 стаж її служби в органі місцевого самоврядування становить 7 місяців 13 днів.

Згідно з посадовою інструкцією завідувача архіву відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду завідувач архіву є працівником Черкаського окружного адміністративного суду, який виконує функції з обслуговування. Призначення на посаду та звільнення з посади завідувача архіву здійснюється з дотриманням вимог трудового законодавства за наказом керівника апарату суду.

Завідувач архіву безпосередньо підпорядкований начальнику відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії).

До основних завдань та обов`язків завідувача архіву відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду відноситься: ведення архівної справи у суді, забезпечення збереження архівних справ, які надійшли до архіву суду, відповідно до вимог чинного законодавства, приймання та зберігання документів, що закінчені діловодством, від відповідних працівників апарату суду, здійснює формування судових справ згідно встановлених правил щодо ведення діловодства у суді, шифрує справи, що передані до архіву суду, веде їх облік і систематизацію, готує зведені описи справ постійного і тимчасового термінів зберігання, акти для передавання, зберігання та списання, знищення, приймає участь у роботі з експертизи цінності архівних документів, в установленому порядку веде прийом громадян, здійснює видачу копій судових рішень, інших документів, що зберігаються в архіві суду та судових справ для ознайомлення особам, які приймали участь у справі та здійснює інші обов`язки передбачені посадовою інструкцією.

У цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону), під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які: обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, їхніх заступників, керівників відділів підприємств тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Відповідно до Наказу №6-О від 13.01.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено завідувача архіву відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 із займаної посади 27 січня 2021 року за власним бажанням.

Згідно з п.п. «и» п.1 ч.1 ст.3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи органів місцевого самоврядування. Одночасно, зазначена категорія віднесена до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов`язки передбачені ст.45 Закону.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно із ч.1 ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 2-7 Перехідних положень Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Законом та Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 р. за № 987/36609 (далі Порядок 449/21) передбачено три види декларацій, зокрема: щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування: наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (після звільнення)).

Для цього у розділі І «Вид декларації та звітний період» декларації слід обрати позначку «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати:

щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 20212022 звітні періоди;

декларацію при звільненні за 20222023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Декларації, подані в період з 24.02.2022 до 11.10.2023 включно вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого ст. 45 Закону (абз. 2 п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону). Повторне їх подання не вимагається та є технічно неможливим.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 , припинила свої повноваження суб`єкта ЗУ «Про запобігання корупції», а тому граничний термін подачі декларації після припинення повноважень за 2021 рік є 31.01.2024 включно.

УСР в Черкаській області, згідно з вимогами ст. 251 КУпАП встановлено фактичні обставини, що можуть свідчити про наявність адміністративного правопорушення, та інші аспекти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, за результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на офіційному веб-сайті Національного агентства, установлено, що ОСОБА_1 лише 13.02.2024 в порушення вимог ч.2 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону подала декларацію особи, яка припинила свою діяльність уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2021 рік.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації без поважних причин, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративні правопорушення з формальним складом це такі правопорушення, для об`єктивної сторони яких закон вимагає встановлення тільки факту власне діяння.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Таким чином, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України).

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 1726 КУпАП є формальним і не передбачає настання будь-яких негативних наслідків, тому для кваліфікації діяння, передбаченого за вказаною статтею, досить лише здійснення протиправних дій.

Умисел ОСОБА_1 полягав у тому, що вона, будучи ознайомленою із вимогами Закону про обов`язки, обмеження та заборони, оскільки неодноразово подавала електронні декларації, не виконала вимоги Закону та навмисно і протиправно їх порушила. Вона усвідомлювала обов`язок подати електронну декларацію і те, що, маючи для цього можливості, її не подала. Однак наявність такого не є обов`язковим для визначення складових формального правопорушення, невиконання обов`язку і порушення вимог Закону є об`єктивним наслідком і результатом її діяння.

Про необхідність виконання зазначених вище вимог ОСОБА_1 знала, оскільки неодноразово подавала різного виду декларації, та була попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про запобігання корупції».

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Водночас, як під час документування даного правопорушення так і під час вручення ОСОБА_1 відповідного протоколу, поважних причин несвоєчасного подання нею декларації не з`ясовано.

Статтею 1 Закону передбачає, що органи Національної поліції віднесено до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення та припинення кримінальних, а також адміністративних правопорушень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 172-4 - 172-9 КУпАП.

Крім того, відповідно до «Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України», затвердженого наказом Національної поліції від 23.10.2019 № 1077 та «Положення про управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України», затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 17, посадові особи управління мають право збирати докази про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також складати відповідні протоколи.

Разом з тим, ч. 2 ст. 251 КУпАП регламентовано, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП є дата наступна за граничною датою, до закінчення якої необхідно було подати декларацію, тобто 01.02.2024.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є місце виникнення обов`язку подавати декларацію, Черкаський окружний адміністративний суд, розташований за адресою: 18001, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 117.

Часом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого уповноваженим суб`єктом може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторона, суб`єкт, суб`єктивну сторона), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення, який зазначається при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із роз`ясненнями Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, скероване 11.09.2018 голові Національної поліції України, визначений ст. 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу, а моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення є момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення здійснити дії, визначені ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП, в тому числі щодо надання пояснень.

Таким чином, датою виявлення вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, слід вважати день складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 21 листопада 2024 року, так як на момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про наявність ознак правопорушення, та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням.

Статтею 1 Закону, передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У даному випадку, ОСОБА_1 обов`язком якої як суб`єкта відповідальності визнається необхідність діяти лише в рамках закону, порушено встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, за які встановлено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується даними з протоколу № 681/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 21.11.2024, листом вх. №47827 від 18.11.2024; копією листа вих.. №60193/122-2024 від 05.11.2024; копією листа №17523-204 від 25.10.2024 з додатками; рапортом №17925-2024 від 29.10.2024 з додатками; копією листа вих. №57638/122-2024 від 29.10.2024; копією листа вх. №44719 від 04.11.2024 з додатками; копією листа №04-18/10/1584 від 11.09.2018;копією листа №05/3-4вих-20 від 10.01.2020 з додатками; копією листа №47-06/86563-21 від 06.12.2021; витягом з Положення УСР в Черкаській області.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд враховує, що виходячи з аналізу ст. 22 КУпАП можливо виділити наступну обов`язкову умову звільнення у зв`язку із малозначністю від адміністративної відповідальності: вчинене не має становити тієї суспільної шкідливості, яка є традиційно характерною для відповідних правопорушень. При цьому законодавець у примітці до статті 22 КУпАП не відніс правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП, до тих, стосовно яких не може бути застосована вказана стаття.

Малозначність є властивістю самого правопорушення та відображає його відносно знижену шкідливість у момент вчинення і не стосується характеристик суб`єкта правопорушення чи поведінки такого суб`єкта (зокрема, не стосується щирого каяття, зразкової поведінки, позитивних рис правопорушника тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно пропущений строк на подачу декларації особи, яка припинила свою діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2021 рік без поважних причин, вона мала реальну можливість подати декларацію у встановлений Законом строк та належним чином виконати вимоги, передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, суд враховує наступне:

- ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила свою діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2021 рік ще до виявлення компетентними органами факту несвоєчасного подання декларації, тобто вона самостійно виправила допущене порушення;

- ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила свою діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2021 рік з прострочкою її подання на 13 днів, після передбаченого Законом кінцевого строку, тобто порушення нею вимог Закону продовжувалося протягом короткого проміжку часу і не призвело до тривалого періоду відсутності у загальному доступі відомостей про майновий стан ОСОБА_1 як публічного службовця.

Вищенаведені обставини вказують на добросовісну помилку з боку ОСОБА_1 , яка хоч і призвела до вчинення нею правопорушення, проте не спричинила тієї суспільної шкідливості, яка є традиційно характерною для відповідних правопорушень, зокрема, не спричинила тривалої відсутності у загальному доступі відомостей про майновий стан публічного службовця. Зазначені обставини, на думку суду, суттєво знижують суспільну шкоду вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Враховуючи, що даним правопорушенням шкоди суспільству не завдано, відсутні негативні наслідки скоєного адміністративного правопорушення, а також обставини справи, які вказують на малозначність вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, обставини, за яких вчинено адміністративне правопорушення, суд приймає рішення про звільнення особи від відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи, зокрема, при оголошенні усного зауваження.

Крім того, враховуючи, що у п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст.22, ч. 3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, тому не має підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.22, 23, 40-1, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративно го правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

За малозначністю адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, і обмежитися усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси С.М.Бащенко