СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8329/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли із УПП у місті Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.10.2024 о 19 год. 40 хв. рухався по Ірпінській трасі (4-й км) у місті Києві, керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху та недотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_3 , який по інерції зіткнувся з транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_4 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт «б» п. 2.3, п. 13.1, п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що рухався в крайньому правому ряду, різко перед ним почав гальмувати автомобіль «Volkswagen Touran», і не встигаючи загальмувати (не маючи на те змоги) в`їхав в нього. Зі слів водія «Volkswagen Touran» він побачив спереду машину, яка зупинилася перед ним, однак ОСОБА_1 нікого не бачив спереду, щоб це була причиною повної зупинки автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши в судовому засіданні письмові докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 861235 від 25.10.2024, який складений стосовно ОСОБА_1 , схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.10.2024, письмові пояснення від 25.10.2024, суддя дійшов такого висновку.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважає, що викладені в протоколі фактичні дані повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка була підписана учасниками пригоди без будь - яких зауважень, зокрема, щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху, характеру пошкоджень автомобілів та їх локалізацію.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, а також письмові пояснення водіїв, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаної ділянки дороги, водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами підпункту «б» п. 2.3, п. 12.1, п. 13.1 України.

Відповідно до підпункту «б» п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень підпункту «б» п. 2.3, п. 12.1, п. 13.1 ПДР України саме ОСОБА_1 , який не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За змістом статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які звільнені від оплати судового збору, відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 23, 33, 40-1, 124, 268 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: К.О. Васильєва