"27" листопада 2024 р. Справа № 363/5395/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши матеріали, які надійшли до суду із Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, адреса проживання та місця реєстрації:

АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 приблизно о 19:41, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила дитину віком до семи років в приміщенні без нагляду осіб, які досягли 14 років, чим порушила постанову КМУ №585 від 01.06.2020, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 184 КУпАП.

Також, 29.09.2024 приблизно о 19:22, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила дитину віком до семи років в приміщенні без нагляду осіб, які досягли 14 років, чим порушила постанову КМУ №585 від 01.06.2020, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 184 КУпАП.

Правила, встановлені статті 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні справи для спільного розгляду.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №973026 від 01.10.2024, серії ВАД №100349 від 29.09.2024, що були складені у її присутності та підписані без будь-яких зауважень, зазначивши про згоду із протоколом від 01.01.2024; рапортами інспекторів чергової частини Вишгородського РУП ГУНП в Київський області Кухар О.М. від 25.09.2024 та ОСОБА_3 від 29.09.2024 про отримання повідомлень щодо вчинення адміністративних порушень; заявами ОСОБА_4 від 24.09.2024 та ОСОБА_5 від 29.09.2024, у яких вони просять прийняти міри до сестри та прийомної доньки ОСОБА_1 , відповідно, щодо неналежно виконання нею обов`язку з виховання та догляду за дітьми чотирьох та п`яти років, зачиняє їх дома без нагляду, та вживає спиртні напої; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та самої ОСОБА_1 , яка не заперечувала обставин, викладених у протоколах та заявниками порушень; довідкою-характеристикою ОСОБА_1 ; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 ; постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.09.2024 у справі 363/4394/24, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 04.11.2024 та 27.11.2024, ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справ повідомлялася належним чином. Як убачається із матеріалів справ, конверт із судовою повісткою про виклик ОСОБА_1 до суду, повернувся без вручення адресату, а згідно довідок про доставку смс-повідомлень на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколах про адміністративні правопорушення, вона завчасно повідомлена про день час та місце розгляду справ. Також, ОСОБА_1 додатково було повідомлено про розгляд справ, шляхом розміщення на сайті Вишгородського районного суду оголошень про її виклик до суду на 27.11.2024. Уся інформація щодо цих судових проваджень міститься на сайті «Судова влада України». Крім цього, ОСОБА_1 достовірно було відомо про складення щодо неї протоколів про адміністративні правопорушення, а також як вбачається з протоколів, вона повідомлена, що розгляд справ відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області, проте розглядом справ не цікавилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справ не є обов`язковою, враховуючи встановлений статтею 277 КУпАП строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також відсутність у матеріалах справи будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо обставин, викладених у протоколах, вжиті судом заходи щодо забезпечення її участі під час розгляду справ, суд вважає за можливе розглянути справи за наявними у них матеріалами.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали адміністративних справ, наявні у справах докази у їх сукупності, вважає доведеним факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У разі залишенням дитини віком до семи років або дитини у безпорадному стані (хворої, з обмеженням життєдіяльності тощо) в приміщенні, громадському або іншому місці без нагляду осіб, які досягли 14 років, суб`єкти під час виконання своїх професійних чи службових обов`язків забезпечують виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у випадку встановлення або отримання інформації про наявність (у тому числі ймовірну) загрози життю або здоров`ю дитини (Постанова КМУ №585 від 01.06.2020).

Відповідно до статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною другою цієї статті, ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАБ №973026 від 01.10.2024 та серії ВАД №100349 від 29.09.2024, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП, тобто повторно протягом року після накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Так, згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 13.09.2024 у справі за №363/4394/24, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження, проте вона належних висновків не зробила, не стала на шлях виправлення та повторно допустила порушення батьківських обов`язків.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу, у межах визначених санкцією частини другої статті 184 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 36, 184, 276-279, 280, 283-285, 289, 298-300, 307-310 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 184 КУпАП за №363/5395/24 (провадження 3/363/2173/24), №363/5396/24 (провадження 3/363/2174/24) об`єднати в одне провадження та присвоїти №363/5395/24 (провадження 3/363/2173/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя О.П. Лукач