ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Максименка Р.Д. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 24.10.2024 року о 18 год. 35 хв., діючи в складі групи осіб, спільно з громадянином України ОСОБА_2 , на напрямку 830 прикордонного знаку, на території Глибоцької ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України. Був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» під час руху в бік держаного кордону на відстані 250 м від лінії державного кордону, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Максименко Р.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату і місце розгляду справи щодо нього, а тому був позбавлений можливості доводити свою невинуватість в суді.

ЄУНСС 715/3603/24 НП 33/822/685/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_3

Посилався на пояснення ОСОБА_1 , які він надав своєму захиснику та вказував, що його батьки раніше були військовослужбовцями, служили на прикордонній заставі поблизу с. Черепківці Глибоцького району, де пройшло його дитинство. В Україну він повернувся весною 2024 року, а 24.10.2024 він на орендованому автомобілі, номерний знак якого не пам`ятає, приїхав в с. Черепківці. Біля магазину, під час вживання кави, він познайомився з ОСОБА_4 , який, з його слів, раніше служив на прикордонній заставі і знав його батьків. Приблизно після 16.00 год. ОСОБА_4 запропонував йому подивитися на «старий кордон», куди вони і поїхали. До державного кордону вони не наближались, а потім їх зупинив прикордонний наряд і їх затримали. Незаконно перетинати державний кордон він не мав наміру.

Апелянт також посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, без додержання вимог ст. 268 КУпАП, що вказує на його недопустимість. В матеріалах справи та постанові суду не наведено докази, які б свідчили про спробу ОСОБА_1 незаконно перетнути державний кордон. На думку адвоката, перебування ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 в межах прикордонного контрольованого району не свідчить про їх намір незаконно перетинати кордон України.

Вказував, що в травні ОСОБА_1 добровільно, під час війни, повернувся в Україну, пройшов відповідну перевірку для укладення контракту з МО України, однак був затриманий прикордонним нарядом в денний час доби, під час руху в протилежному напрямку від державного кордону України. Стверджує, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не було причин покидати територію Україну, а тим більше в незаконний спосіб.

Апелянт також посилався на рішення Конституційного Суду України, Постанову ПВС України, норми КУпАП, які, на його думку, свідчать про незаконність оскаржуваної постанови.

Заслухавши адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, опитавши ОСОБА_2 , який пояснив, що він і ОСОБА_1 не мали наміру незаконно перетнути державний кордон, а він з власної ініціативи показував ОСОБА_1 визначні місця, де проходив службу батько останнього, а саме місце «старого кордону», і при цьому вони були затримані працівниками прикордонної служби, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційні вимоги є необґрунтовані і в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за спробу незаконного перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб, всупереч доводів апеляційної скарги адвоката, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими доказами, які зазначено в ст. 251 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено, що пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №153342 від 24.10.2024 року, в цей день о 18.35 год. ОСОБА_1 , діючи у складі групи осіб, спільно з ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 830 прикордонного знаку, на території Глибоцької об`єднаної територіальної громади, Чернівецького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» під час руху в бік кордону, на відстані 250 м до лінії державного кордону (а.с.1).

Будь-яких зауважень з приводу місця затримання його та відстані від державного кордону ОСОБА_1 не робив.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в присутності ОСОБА_1 , із зазначенням в ньому всіх даних і суті адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи, підписаний уповноваженою особою.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджуються також протоколом про адміністративне затримання від 24.10.2024 року (а.с.2), рапортом заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 (а.с. 5), схемою щодо виникнення обстановки, на якій зображено місце пересування ОСОБА_1 в сторону державного кордону України з Румунією та місце його затримання (а.с.6), довідкою про проведення первинного опитування затриманих громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ділянці впс «Порубне» віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з якої також вбачається, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон по за пунктом пропуску і при огляду його речей у нього були виявлено також три військових квитки громадян України на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.7-9).

Зі схеми щодо виникнення обстановки навпроти Багринівка Чернівецького району Чернівецької області від 24.10.2024 вбачається, що в 18.35 від п/н «ГрР» надійшла інформація про перевірку ДК, контролюючих засобів в межах 830-831 п/зн, за результатами перевірки на напрямку 830 п/зн на відстані 250 м від ДК, за допомогою службової собаки було затримано двох осіб громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителів Чернівецької області, які не могли пояснити мети перебування в прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі (а.с.6).

Вказані дані свідчать про те, що ОСОБА_1 та інша особа намагались незаконно перетнути державний кордон України з Румунією та спростовують доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 в денний час доби, на автомобілі рухався в протилежному напрямку від державного кордону України.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

А тому твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконно перетнути державний кордон України, оскільки у нього не було наміру на незаконне перетинання державного кодону України, є голослівними.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_2 оскільки останній був разом з ОСОБА_1 затриманий прикордонним нарядом за спробу незаконного перетину державного кордону і його пояснення суперечать об`єктивним обставинам провадження.

Що стосується пояснень ОСОБА_1 з приводу його перебування в с. Черепківці, то суд відноситься до них критично та оцінює, як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, які повно та всебічно досліджені судом першої та апеляційної інстанції.

Також твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про час та місце розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки, ОСОБА_1 був достатньо проінформований в присутності двох свідків, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому було вказано, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься у Глибоцькому районному суді Чернівецької області 01.11.2024 року о 12 год. 11 хв. (а.с.1).

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Максименка Р.Д. відмовити, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя