ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2581/24Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/767/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Кушки О.М., на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 р.,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 15.08.2024 року о 20 год. 53 хв. в с.Града по вул.Березина, 3 ОСОБА_1 , керував колісним трактором марки «ДТЗ 244.4», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку із застосуванням спеціального приладу газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер, результат 0,72 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Кушка О.М., вважає, оскаржувану постанову незаконною, оскільки судом першої інстанції не дотримано в повній мірі норм матеріального та процесуального права, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі.

Апелянт зазначає, що час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , на місці зупинки в роздруківці приладу Драгер 6810, прилад №0533, зазначено, як 21:09 година 15.08.2024. В той же час, оглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції відмічено, що час проведення вказаного вище огляду водія ОСОБА_1 - 21:14 год.

Вважає, що направлення на огляд водія транспортного засобу не може бути допустимим доказом. Направлення щодо ОСОБА_1 складено 15.08.2024 об 21 год. 20 хв. Однак, з відеозаписів вбачається, що даний документ в цей час не складався, що свідчить про те, що працівниками поліції проводилось фабрикування адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене вище, на переконання апелянта, у матеріалах справи наявні факти, що суперечать один одному, зокрема щодо точного часу проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , що свідчить про ймовірне фабрикування даних працівниками поліції при проведенні огляду, а також вказує на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільними Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять доказів відсторонення апелянта від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у неупередженості та законності дій поліцейських при оформленні матеріалів.

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Особа, яку притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Кушка О.М. належним чином повідомлялися апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися. Натомість, адвокат Кушка О.М. направив в адресу апеляційного суду клопотання засобами електронного зв`язку, відповідно до якого просить розгляд справи проводити без його участі та без участі апелянта ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу підтримує і просить її задовольнити.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без участі осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення,

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №112600 від 15 серпня 2024 року, 15 серпня 2024 року о 20 год. 53 хв. в с.Града по вул.Березина,3 ОСОБА_1 , керував колісним трактором марки «ДТЗ 244.4», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку із застосуванням спеціального приладу газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер, результат 0,72 проміле.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, встановлено, що колісниий трактор марки «ДТЗ 244.4»,, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення ПДР, а саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом який незареєстрований у відповідні терміни, чим порушив п.2.9 (в), 30.1 ПДР, а також відсутнє посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, чим порушив п.2.1 (а) ПДР.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД №821751 від 15.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.6 ст121 КУпАП.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя), після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест» 6810 виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 0,72 проміле, з чим останній погодився і не бажав проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

З огляду на дані протоколу, акту огляду та роздруківки з резульатами огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу та змісту відеозапису, на якому не зафіксовано жодних заперечень відносно результатів огляду, доведено, що він був згідний з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, суд зазначає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Доводи захисника про фабрикування працівниками поліції доказів у адміністративні справі щодо ОСОБА_1 , є безпідставними.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, сторона захисту не зверталася зі скаргами на дії уповноважених осіб на складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також не зверталася із заявами про вчинення кримінального правопорушення, у тому числі з фабрикування доказів, які містять у матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Розбіжності в часі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння який зазначений в роздруківці приладу Драгер, а також в часі складання направлення на огляд водія, на чому акцентує увагу апелянт, на думку суду є технічною помилкою, яка повністю спростовується хронологією відеофіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських і не впливає на факт доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 чст130 КУпАП.

Те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, на що звертається увагу в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовує безпосередньо самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що доведено судом належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з порушенням норм матеріального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кушки О.М. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя