КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2992/2024 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бондаренко І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Водночас ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року, посилаючись на поважність причин пропуску. Зокрема, апелянт вказує на те, що копію судового рішення не отримував і, відповідно, про прийняте рішення та порядок його оскарження обізнаний не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Так, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена 26 червня 2024 року за участю ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подав 14 травня 2024 року (згідно штампу вхідної кореспонденції на апеляційній скарзі), тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про судове засідання, шляхом надсилання повісток на поштову адресу ОСОБА_1 , не з`явився; будь-яких клопотань чи заяв до суду апеляційної інстанції не надходило; причин неявки не повідомив.

Як убачається з матеріалів адміністративного провадження постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року винесена за участю ОСОБА_1 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність судового засідання щодо нього, строки та порядок апеляційного оскарження судового рішення.

Водночас, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність судового провадження щодо нього, не навів обставин, чому він упродовж такого тривалого часу - понад п`ять років - не цікавився розглядом справи та його результатом.

Як зазначив Європейський суду з прав людини, з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09.06.2011), апеляційну скаргу належить розглянути за аналогією закону - КПК України.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Доводи ОСОБА_2 , наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання суду апеляційної інстанції, не містять посилань на обставини, що об`єктивно унеможливили апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року у продовж такого тривалого часу (понад п`ять років).

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на викладене апеляційним судом не встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу із доданими до неї документами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Олена СІТАЙЛО