ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 рокуСправа № 515/1492/24
Номер провадження 3/495/3550/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Білгород-Дністрвоського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

30.08.2024 постановою Одеської обласної прокуратури Білгород-Дністровської окружної прокуратури закрито кримінальне провадження № 0000769 від 24.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

23.10.2024 до суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 169912 від 20.09.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 51 Кодексу із таким формулюванням: 24.05.2024 о 18:30 год. громадянин ОСОБА_1 знаходячись у супермаркеті «АТБ-маркет» по вулиці Василя Тура, 13Г, в місті Татарбунари, здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки належного вищезазначеному супермаркету.

У судове засідання 29.11.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки; про причини неявки або про відкладення розгляду справи суду не заявив.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власним підписом ОСОБА_1 підтвердив, що згоден з протоколом, вину визнав.

В силу статті 268 Кодексу при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 51, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

За таких обставин, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який сповіщений про час, дату і місце розгляду справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 51 Кодексу настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 169912 від 20.09.2024;характеристикою; копією документів, що посвідчують особу; постановою про закриття кримінального провадження.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до санкції ч.1 ст.51 Кодексу (в редакції станом на 24.05.2024) за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 173, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170грн (сто сімдесят грн) на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу (частина перша статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (стаття 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова