Єдиний унікальний номер: 378/379/24
Провадження № 3/378/153/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 1 червня 2024 року, близько 02 години 08 хвилин, по вул. Дружби в с. Розкішна, керувала автомобілем Pevgeot 206, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що 1 червня 2024 року, близько 02 години, вона з ОСОБА_2 перебували на автобусній зупинці, що знаходиться у с. Ставище, біля магазину «Фора». В цей час до них під`їхали працівники поліції, які перевірили у них документи та повідомили, щоб вони йшли додому. Працівники поліції не з`ясовували у неї кому належить автомобіль, який стояв неподалік, та хто ним керував. В подальшому, працівники поліції поїхали, а вони пішли до її автомобіля, який стояв неподалік. Вона сіла за кермо автомобіля, яким поїхали у с. Розкішна. Повернувши праворуч, біля магазину «Софія» в с. Розкішна та, проїхавши близько 20 м, зупинилися. Через декілька хвилин вона продовжила керувати автомобілем, проте була зупинена працівниками поліції, які спілкувалися з ними біля автобусної зупинки, на пропозицію яких пройшла освідування на прилад Драгер, відповідно до якого проба позитивна 0,65% проміле алкоголю.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Щетніцький Р.В. пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вказаної в протоколі вул. Дружби, 43 в с. Розкішна Білоцерківського району не існує. Крім того, дане правопорушення було спровоковане діями працівників поліції, оскільки під`їхавши до автомобіля, який знаходився в нерухомому стані, останні дали вказівку, щоб ОСОБА_1 їхала на ньому додому.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що 1 червня 2024 року, близько 01 години 30 хвилин, вона з разом з ОСОБА_1 перебували на автобусні зупинці, що знаходиться у с. Ставище біля магазину «Фора». У цей час до них під`їхали працівники поліції, які перевірили документи та повідомили, щоб за 15 хвилин були вдома. Під час перевірки документів працівники поліції не з`ясовували у них чи вживали вони, та безпосередньо ОСОБА_3 , алкогольні напої, та не запитували кому належить автомобіль, який стояв неподалік від них. Після чого працівники поліції поїхали, а вони пішли до автомобіля, який належить ОСОБА_1 і поїхали додому у с. Розкішна. Повернувши праворуч, біля магазину «Софія» у с. Розкішна, та проїхавши близько 20 м, зупинилися. Через декілька хвилин вони продовжили рух, проте були зупинені працівниками поліції, які під`їжджали до них у с. Ставище. Підійшовши до Влади, яка керувала транспортним засобом, запитали у неї чи вживала вона алкогольні напої та запропонували їй пройти освідування на місці, на що вона погодилася та пройшла освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Критично оцінюю та не беру до уваги подані захисником письмові пояснення ОСОБА_2 , які відібрані захисником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а. с. 33), оскільки ОСОБА_2 не підтвердила їх у судовому засіданні, а пояснення надані останньою у судовому засіданні, відповідно до ст. 279 КУпАП, є спроможними у сукупності з іншими доказами, в тому числі і поясненнями наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 1 червня 2024 року, у комендантську годину, точного часу не пам`ятає, патрулюючи по с. Ставище, вона разом з своїм колегою, на автобусній зупинці, що знаходиться біля магазину «Фора» побачили трьох дівчат. Під`їхавши до них, побачили, що дві з них тримали у руках РЕVО, проте ОСОБА_6 не тримала нічого. Встановивши їх особи, повідомили, щоб йшли додому. Хто саме з працівників поліції розмовляв з ОСОБА_7 вона не пам`ятає. Від`їхавши від автобусної зупинки, побачили, що біля магазину «Фора» стоїть автомобіль. Проте, у дівчат, які були біля автобусної зупинки не з`ясовували кому належить даний транспортний засіб. В подальшому, рухаючись у с. Розкішна, вони побачили автомобіль, який стояв біля магазину «Фора» і, оскільки вже була комендантська година, вирішили з`ясувати причини керування даним транспортним засобам в нічний час. Під`їхавши, до даного автомобіля, вони встановили, що ним керувала ОСОБА_6 , у якої виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти освідування на місці за допомогою приладу Драгер, на що остання погодилася. З`ясувавши у колег де знаходиться прилад Драгер, попросили їх підвезти. Провівши освідування ОСОБА_8 , було встановлено, що остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння та погодилася з результатами. В той час коли вони чекали прилад ОСОБА_9 не затримували та не забороняли їй пересуватися.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9 «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адмінправопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 563620 від 1 червня 2024 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2); роздруківкою письмового результату тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер» Алкотест 6810 ARBL 0625 та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких проба позитивна 0,65 % проміле алкоголю (а.с. 3, 4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких вона 1 червня 2024 року, керуючи автомобілем, була зупинена працівниками поліції, на вимогу яких пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який показав 0,65 проміле (а.с. 5); рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 1 червня 2024 року (а.с. 6), відповідно до якого працівниками поліції був зупинений автомобіль Pevgeot 206, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , під час спілкування з якою були виявлені у останньої ознаки алкогольного сп`яніння та яка на пропозицію працівників поліції пройшла огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, відповідно до якого проба позитивна 0,65%; переглянутим у судовому засіданні відеозаписом на DVD-R диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, перенесених з нагрудної відеокамери (а.с. 3), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем в с. Розкішна, була зупинена працівниками поліції, та на пропозицію яких пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», який показав результат «проба позитивна 0,68% проміле алкоголю», з яким її ознайомлено. Жодних заперечень на те, що вона не погоджується з результатом тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 не висловлювала.

Відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації. Окрім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео-реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

У судовому засіданні захисник надав довідку Ставищенської селищної ради від 11.07.2024 за №5-541 (а. с. 34), згідно якої у с. Розкішна Білоцерківського району є вул. Дружби, проте будинку під номером 43 не існує.

У судовому засіданні особи які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення фактичного місця вчинення правопорушення ОСОБА_1 та місця складання по даному факту протоколу про адміністративне правопорушення не оспорювали, а помилково зазначена поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення, саме вул. Дружби, 43, вважаю такими, що не заслуговують на увагу та не свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 01.06.2024.

Щодо посилання захисника на те, що дане правопорушення було спровоковане діями працівників поліції, оскільки під`їхавши до автобусної зупинки, де знаходилась ОСОБА_1 , а неподалік від неї стояв її автомобіля, останні дали їй вказівку їхати додому, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що працівники поліції не з`ясовували у неї, кому належить автомобіль, який стояв неподалік автобусної зупинки на якій знаходилась вона разом з дівчатами.

Свідок ОСОБА_2 , яка допитана у судовому засіданні за клопотанням захисника, також повідомила, що працівники поліції не з`ясовували у них кому належить автомобіль та не повідомляли ОСОБА_10 керувати вищевказаним автомобілем.

Вважаю, що якби працівники поліції і дозволили ОСОБА_1 здійснити рух за кермом автомобіля, то це не можна було б розцінити як провокацію вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а п. 2.9, а Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або передувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свідомо порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції впливали на останню, схиляючи її до вчинення адміністративного правопорушення, яке в іншому випадку не було б вчиненим, тому пояснення захисника є неспроможним.

Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо того, що працівники поліції повідомили їм, щоб вони йшли додому, оскільки була комендантська година, не свідчить про те, що поліцейські дозволили ОСОБА_1 здійснити рух за кермом автомобіля чи спонукали її до цього.

Суд критично оцінює та не бере до уваги пояснення захисника ОСОБА_4 щодо того, що працівники поліції після зупинення автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 , фактично здійснили адміністративне затримання останньої, оскільки адміністративне затримання - це захід забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, який полягає в тимчасовому обмеженні свободи пересування, місцезнаходження та дій особи з метою забезпечення дотримання певних адміністративних норм і правил. Проте, з переглянутого у судовому засіданні відео не встановлено будь-яких дій працівників поліції, які б можна було б розцінювати як затримання ОСОБА_1 , а з`ясування місця знаходження приладу Драгера та чекання іншого екіпажу працівників поліції не може розцінюватися, як адміністративне затримання.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останньої складу вказаного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких остання 1 червня 2024 року, близько 02 години 08 хвилин, по вул. Дружби в с. Розкішна, керувала автомобілем Pevgeot 206, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Т. Н. Скороход