Справа № 585/3603/24
Номер провадження 3/585/1085/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

20.07.2024 о 10 год. в м. Ромни по вул. Залізнична, 143Б водій автомобіля Форд Експлоуер д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 скоїв ДТП, а саме: здійснив наїзд на перешкоду біля магазину, що знаходиться за указаною адресою, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП .

20.07.2024 о 10 год. в м. Ромни по вул. Залізнична, 143Б водій автомобіля Форд Експлоуер д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 скоїв ДТП, а саме: здійснив наїзд на перешкоду - на парапет біля будівельного магазину, що знаходиться за указаною адресою, чим порушив п.3.6 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП .

ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій вказав, що перебуваючи в ТЦ «Рона» випадково наніс пошкодження паркану. Після розмови з адміністрацією торгівельного центру , він відшкодував всі витрати та відновив паркан. Претензій від адміністрації торгівельного центру «Рона» не має .

Дослідивши матеріали справи, суддя виходить з такого.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (справа «O'Halloran and Francis v. the United. Kingdom [GC], скарга № 15809/02), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 2.10 А ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№111976 від 14.08.2024 та серії ЕПР1 №111974 від 14.08.2024 (а.с.2, 9), схемою ДТП (а.с.4, 12).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна (паркану парапету) та адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, так як будучі причетним до здійснення дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений трьохмісячний строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. При визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб`єктивні та об`єктивні критерії. Використання об`єктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, суб`єктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу. Для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності (ст. 9 КУпАП).

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки конкретного правопорушення. Наявність можливого правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі з цих підстав, оскільки мова в них йде виключно про неможливість накладення стягнення, яке є складовою норми матеріального права і належить до санкції статті КУпАП, а не про звільнення від адміністративної відповідальності в цілому.

Зокрема, однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП), тобто у разі, якщо факту вчинення правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1, а не п. 7 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 адміністративні правопорушення вчинив 20.07.2024, то на день розгляду справи у суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП, тому з підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 221, 247 п.7, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та провадження у справі відносно нього за цими статтями закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.Євтюшенкова