Провадження № 3/638/4526/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Агапова Р. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 27.05.2024 року, о 21 год 18 хв, за адресою: м. Харків вул. Ахсарова, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком 1482 лікаря-нарколога КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А. Від проходження огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST №6820 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Рвачов О.О. просив закрити провадження у справі з наступних підстав.

1. Листом № 01/10/236 від 14.03.2024 року державної установи «Інститут судової психіатрії» Міністерства охорони здоров`я України серед іншого визначено, що стан сп`яніння встановлюється на основі клінічного обстеження і супроводжується відповідною клінічною картиною.

Також в листі зазначено, що без клінічних ознак сп`яніння наявність позитивних результатів тестування слід розцінювати як хибно-позитивні результати або як факт можливого вживання психоактивної речовини певний період тому без стану сп`яніння у даний момент, але з позитивними тестами на виявлення метаболітів у досліджуваному середовищі.

Винесення висновку про наявність стану сп`яніння за результатами позитивних тестів без відповідної клінічної картини є бездоказовим і необґрунтованим.

Вказує, що у відповідь на адвокатський запит № 130/28/05 від 28.05.2024 року надійшов лист № 738 від 04.06.2024 року з додатком, серед якого міститься Копія Акту огляду № 1482 від 27.05.2024 року, з якого вбачається, що:

У графі 11 вказано - орієнтований вірно;

У графі 13 вказано - зіниці - незмінені; реакція на світло - жива;

У графі 14 вказано - рухова сфера - без змін; хода - без хитань; точні рухи - виконує без промахувань.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що за відсутності клінічних ознак стану алкогольного сп`яніння, навіть при наявності позитивного результату, це не є підставою винесення заключного висновку про перебування особи у стані сп`яніння з наступних причин.

2. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 644078 від 27.05.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 наголошував на тому, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу в ЗСУ.

Згідно з ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що виявляння у ОСОБА_1 ніби то ознак алкогольного сп`яніння, а також висловлення пропозиції, щодо проходження відповідного огляду здійснювали саме працівники поліції.

Таким чином, направлення та проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби не належить до повноважень працівників поліції, а тому, зважаючи на вищевикладене, вимога працівника патрульної поліції до ОСОБА_1 , про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною, незаконною та необґрунтованою, що безпосередньо вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ, на теперішній час обіймає посаду водія - старшого моторист переправних засобів.

Вказана обставина свідчать про те, що право керування транспортними засобами необхідне ОСОБА_1 для проходження військової служби, а тому враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, у разі визнання його винним у вчиненні правопорушення, захисник просить суд застувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав.

Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Стаття ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху).

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №644078 від 27.05.2024року;

- висновком №1482 від 27.05.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- матеріалами відеозапису.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положенням ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Перелічені докази у розумінні ст.251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд дійшов висновку, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення ОСОБА_2 , ступінь його вини.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Посилання захисника ОСОБА_1 на лист № 01/10/236 від 14.03.2024 року державної установи «Інститут судової психіатрії» Міністерства охорони здоров`я України судом до уваги не приймається, оскільки оцінка доказів на предмет їх належності та допустимості відноситься виключно до компетенції суду.

Щодо твердження захисника ОСОБА_1 про те, що до проведення огляду не залучався представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, суд зазначає, що відповідно до ст.3 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України» встановлено, що основними завданнями Служби правопорядку є:

-виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби);

-запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України;

-участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях;

-захист майна Збройних Сил України від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань;

-забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів;

-участь у гарнізонних заходах;

-виконання у передбачених законом випадках рішень про тримання військовослужбовців на гауптвахті;

-забезпечення виконання кримінального покарання стосовно військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання у дисциплінарному батальйоні;

-сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органам досудового розслідування та суду, органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам військового управління, підприємствам, установам, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язків;

-участь у протидії диверсійним проявам та терористичним актам на військових об`єктах.

При прийнятті рішення про введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану на Службу правопорядку додатково покладаються завдання щодо:

-участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами на території України;

-організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;

-поводження з військовополоненими в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

-забезпечення дотримання комендантської години в гарнізонах;

-охорони військових об`єктів, військових містечок та їх населення, сприяння його евакуації;

-відновлення та підтримання порядку і дисципліни у військових частинах;

-контролю за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.

За таких обставин, чинним законодавством не передбачено необхідності присутності під час проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння військовослужбовцем співробітників ВСП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що водій перебував на виконанні ним обов`язків військовослужбовця.

Щодо застування аналогії закону та призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим, а застосування аналогії закону, чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.23,33,40-1,ч.1 ст.130,245,251,283,284,285,289,294 КУпАП, ст.4, 9 Закону України "Про судовий збір", суд

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадкупримусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Р.О. Агапов