Справа № 703/2086/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши об`єднанні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонер,пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 19.05.2009 р., непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 89, ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №740368 від 30.04.2024 року, 30 квітня 2024 року, близько 12 год. 00 хв., за адресою: м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, біля «Скверу», гр. ОСОБА_1 , з метою здійснення господарської діяльності приймала та транспортувала двох цуценят та з її слів одне кошеня у клітках для гризунів без доступу до їжі та води, без наявності у неї переносок для котів та собак, чим дотрималася ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 89 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №740369 від 30.04.2024 року, 30 квітня 2024 року, близько 12 год. 00 хв., за адресою: м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, біля «Скверу», гр. ОСОБА_1 , здійснювала господарську діяльність без документів дозвільного характеру, а саме здійснювала приймання котів та собак за фінансову винагороду у сумі 200 грн. за штуку, а також здійснювала продаж котів та собак, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 89 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила що вину за ч.2 ст. 89 та ч.1 ст. 164 КУпАП не визнає повністю. Окрім цього додала, що вона вже 30 років на благодійній основі приймає від громадян на перетримку котів та собак, для подальшого їх прилаштування новим господарям, що в подальшому запобігає розповсюджуванню безпритульності тварин та їх сказу, що є загрозою для суспільства. Тварини в неї знаходяться в задовільному стані, транспортує вона цуценят та кошенят у клітках, з собою бере їм води та корм, хоча зазвичай кормить їх вдома перед тим, як їх транспортувати до скверу, де вона їх безпосередньо приймає та прилаштовує. В сквері з тваринами вона знаходиться близько двох годин, враховуючи, що це цуценята та кошенята, то в клітках їм достатньо місця для того, щоб перебувати в них незначний час. Вдома вона їх тримає вільно. В цілому таких саме норм дотримуються і при проведені виставочних заходів з тваринами. Тому завдати якихось страждань вона не могла. Вважає, що відносно неї ополчилися ГО «Хвіст» та систематично направляє людей з провокаційною метою для притягнення її в подальшому до адміністративної відповідальності. Знімають проти її волі відео, а потім розміщають їх у мережі Інтернет, а саме: Ютуб, Тік-ток, Фейсбук, таким чином створюючи їй негативний образ, тим самим пригнічуючи її честь та гідність. Також зазначила, що вона на благодійній, а не комерційній основі отримує від громадян, які влаштовують до неї тварин, як і ті, що виявили бажання придбати тварину, а інколи і пересічні небайдужі громадяни, фінансову допомогу на утримання тварин. Так само, як і ГО «Хвіст» отримує фінансову допомогу від громадян на утримання тварин. Особливо, якщо врахувати, що ОСОБА_2 , займається аналогічною діяльністю і постійно подає безпідставні скарги в різні інстанції з метою усунення конкурента, що підтверджується постановами адміністративної комісії Смілянського міськвиконкому та суду про закриття справ та повернення матеріалів.Оскільки вона є пенсіонером та військовим інвалідом, то вона не в змозі самостійно їх прогодувати та забезпечити належне лікування у разі потреби, бо в середньому на харчування тварин вона витрачає 500 грн в день, тому змушена отримувати благодійність. На підставі чого, просила суд закрити провадження по справі відносно неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат Дем`яненко О.А. в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду клопотання з додаткамипро закриття справи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 89 та ч.1 ст. 164 КУпАП, в я кому детально виклав свою правову позицію та просив закрити справу, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Також постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Стаття 251КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визначення поняття жорстокого поводження з тваринами міститься в законі України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та включає в себе знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання, тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Диспозиція ч. 1 ст. 89 КУпАП передбачає відповідальність за знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

При цьому в матеріалах справи містяться протокол ВАБ № 740368 від 30.04.2024 поясненнями ОСОБА_1 та письмові пояснення свідка, відеозапис на компакт - диску.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 89 КУпАП за те, що вона «30.04.2024 тримала та транспортувала двох цуценят та одне кошеня в клітках для гризунів без доступу до їжі та води без наявності переносок для котів та собак, чим не дотримувалась норм ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Вказана норма є бланкетною та відсилає до порушення норм вказаного вище Закону.

Однак, протокол не містить інформації щодо того, яку саме норму Закону було порушено, оскільки ні КУпАП ні Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» жодним чином не забороняють короткотермінове тримання та транспортувати домашніх тварин в клітках.

Більш того, пункт 2 Правил транспортування тварин, затверджених постановою КМУ 16.11.2011 р. № 1402, визначає клітку як один із засобів транспортування тварин.

Так згідно вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 30.04.2024 р. та письмових ОСОБА_3 від 30.04.2024 р., остання свою вину не визнала, а свідок ОСОБА_2 , на її думку має до неї упереджене ставлення.

Окрім цього до матеріалів справи додано відеозапис на копактдиску, на одному з файлів зафіксовано, що відеозапис ведеться з вікна проїжджаючого автомобіля, де ОСОБА_1 , знаходилась біля домоволодіння та на загальному звуковому фоні чути галас собак, факту жорсткого поводження з тваринами не зафіксовано. На другому відеозаписі зафіксовано розмову між свідком ОСОБА_2 , яка висловлює незадоволення умовами утримування та транспортування тварин, а також пояснення ОСОБА_1 з цього приводу.

Водночас матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вищевказаних протиправних дій.

При цьому наявні письмові пояснення свідка, зважаючи на відсутність підтвердження зазначених обставин, не є беззаперечним доказом на підтвердження вказаного факту.

Інші докази, які підтверджували б скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Суддею також дослідженні та враховані надані захисником адвокатом Дем`яненко О.А. письмові докази, а саме:

- постанова Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Смілянської міської ради №33 про закриття справи від 23.08.2023 року, відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП, відповідно до якої провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення;

- постанова Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Смілянської міської ради №14/05-19 про закриття справи від 02.05.2024 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.154КУпАП, відповідно до якої провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення;

- постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2023 року, відповідно до якої справу про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.89 КУпАП, повернуто до відділу поліції №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення;

- постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2023 року, відповідно до якої справу про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.89 КУпАП, повернуто до відділу поліції №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення;

- постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2023 року, відповідно до якої справу про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.89 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Також, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за проведення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на проведення виду діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно законодавства України.

При цьому в матеріалах справи містяться протокол ВАБ № 740369 від 30.04.2024 року та до нього додано: рапорт поліцейського СРПП ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 01.05.2024 року; протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 30.04.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 від 30.04.2024 року, відеозапис на компакт - диску.

Згідно з ч. 1 ст. 164КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Відповідно дст. 58 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Узагальнене поняття підприємницької діяльності дається в ст. 42 Господарського кодексу, згідно якого підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки надання послуг за винагороду тощо, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. У протилежному, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Висновки викладені Європейським судом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Жодних доказів на підтвердження здійснення господарської діяльності та жорсткого поводження з тваринами ОСОБА_1 , суду не надано, тому суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.89, ч. 1ст. 164 КУпАП.

Виходячи положень ст.8, ст.62 Конституції Українидотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9,245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки її вина не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, що виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 2ст. 89 КУпАП та ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2ст. 89 та ч.1 ст.164КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 89, 164,245, 247, 251, 252, 268, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

постановила:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2ст. 89 КУпАП та ч.1 ст.164 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 26.07.2024 року.

Суддя Ю.В. Крива