Справа № 938/995/24
Провадження № 33/4808/964/24
Категорія ч. 2 ст. 204-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Джус Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Атаманюка Р.І. та Сав`юка І.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження:с. Верхній Ясенів, Верховинський район, Івано-Франківська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 25 червня 2024 року о 23 год. 30 хв. на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 20000,00 м. до лінії державного кордону на околиці населеного пункту Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області, в контрольованому прикордонному районі на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 , спільно з іншими особами, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, де був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначає, що суддя під час розгляду справи не в повній мірі встановив обставини, необхідні для правильного вирішення справи, допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що суддя в порушення вимог закону розглянув справу без його участі та без належного повідомлення про час і місце розгляду, оскільки про оскаржувану постанову він дізнався лише 27 вересня 2024 року, отримавши поштою повістку про виклик до суду на 23 вересня 2024 року.

Вказує, що судом визнано його винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів , які б вказували на наявність в його діях складу цього правопорушення.

Пояснює, що ввечері 25 червня 2024 року він за кермом автомобіля, який належить його дружині марки «CHEVROLET NIVA», номерний знак НОМЕР_1 повертався із с. Верхній Ясенів Верховинського району, де зареєстровано його місце проживання в с. Бистрець Верховинського району, де у власному будинку в урочищі Сегельба фактично постійне проживає разом із та дочкою. Разом з ним в автомобілі перебували двоє пасажирів, які попросили підвезти їх до с. Бистриць. Автомобіль зупинили прикордонники в с. Красник по дорозі в с. Бистрець на відстані приблизно 10 км. від його житла. Прикордонники після зупинки автомобіля почали з`ясовувати обставини щодо його причетності до незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску. По даному факту 26 червня 2024 року внесено відомості в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України по якому на даний час проводиться досудове розслідування, про підозру не повідомлено. Щодо наявності ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного із його спробою перетнути кордон в групі осіб поза межами пункту пропуску жодних з?ясувань та перевірки не було і протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався. Йому не відомо, чи мали намір перетнути кордон пасажири мого автомобіля, але він ж особисто такого наміру не мав, жодних спроб це вчинити не робив, а прикордонники зупинили його по дорозі до власного дому.

Наголошує, що місце зупинки його автомобіля на напрямку прикордонного знаку на відставні 20 км. від лінії державного кордону не відноситься до прикордонної смуги, яка становить 5 км. від державного кордону.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат Атаманюк Р.І. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено, просили задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов хибних висновків.

Досліджуючи матеріали справи доходжу до висновку, що наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Звертаю увагу, що судом першої розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у відсутність ОСОБА_1 та не надав оцінку його поясненням.

Так, вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 201-4 КУпАП доведеною, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 25 червня 2024 року серії ЗхРУ № 138981 (а.с. 1), згідно якого 25 червня 2024 року о 23 год. 30 хв. на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 20000,00 м. до лінії державного кордону на околиці населеного пункту Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області, в контрольованому прикордонному районі на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 , спільно з іншими особами, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, де був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою начальником оперативно-розшукової групи (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) головою оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону капітаном ОСОБА_2 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідних графах протоколу підписав документ, але від дачу пояснень, на окремому аркуші, відмовився (а.с 3).

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Також суд взяв до уваги пояснення начальника оперативно-розшукової групи (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) головою оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону капітана ОСОБА_2 від 25 червня 2024 року (а.с. 2), з яких вбачається, що капітан ОСОБА_2 , виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» з 08 год. 25 червня до 08 год. 26 червня 2024 року. Близько 23 год. 30 хв. 25 червня 2024 року на відстані близько 20 км до лінії державного кордону України з Румунією, на напрямку 434 прикордонного знаку, на території Верховинської ОТГ, Верховинського р-ну, в межах контрольованого прикордонного району було виявлено двох осіб, які рухалися в напрямку державного кордону. Під час перевірки документів було встановлено, що виявленими особами є гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець м. Калуш Івано-Франківської області, які не змогли пояснити мету свого слідування у бік державного кордону. Виходячи із профілю ризику, а саме «Незаконне перетинання державного кордону України військовослужбовцями та військовозобов`язаними громадянами України - особами чоловічої статі призивного віку (18-60 років)» та з результатів проведення фільтраційно-перевірочних заходів вказані громадяни мали намір незаконно перетнути державний кордон поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. В діях вищезазначених громадян вбачається спроба незаконного перетинання державного кордону, в зв`язку з чим останніх було запрошено в службове приміщення для складання адміністративно-процесуальних документів за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зауважую, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення капітана ОСОБА_2 , самі по собі не можуть бути достатніми доказами для висновку про винуватість особи, якщо обставини правопорушення не підтверджені іншими доказами.

До матеріалів справи долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення від 25 червня 2024 року серії ЗхРУ № 138980 (а.с. 5), щодо ОСОБА_3 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, проте вказаний протокол не підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого діяння.

Крім того матеріали справи містять пояснення ОСОБА_3 від 25 червня 2024 року (а.с. 6), відповідно до яких ОСОБА_3 того дня виїхав з м. Івано-Франківська, попередньо домовившись з водієм буса білого кольору про переправку через кордон на територію Румунії поза межами пункту пропуску. В м. Верховина зустрівся з мешканцем Верховинського району ОСОБА_1 який в подальшому відвіз його на автомобілі сірого кольору в сторону кордону. Проте їх зупинили працівники поліції, повідомивши, що вони незаконного перебувають в прикордонній смузі під час військового стану.

Разом з тим такі пояснення не є доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки не містять відомостей про наміри саме ОСОБА_1 незаконно перетнути кордон.

Сам факт перебування ОСОБА_1 на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 20000 м. до лінії державного кордону на околиці населеного пункту Бистрець Верховинського району Івано-Франківської областіне вказує та не підтверджує його намір або спробу перетнути кордон.

Разом з тим в діях ОСОБА_1 містяться ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, по даному факту 26 червня 2024 року внесено відомості в ЄРДР №0000070, на даний час проводиться досудове розслідування, про підозру ОСОБА_1 не повідомлено, тому відсутня необхідінсть направити матеріали справи прокурору або органу досудового розслідування у відповідності до ст. 253 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене доходжу висновку про те, що справа не містить будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за обставин обвинувачення, викладених у постанові.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло