Справа № 477/1362/24 Провадження № 3/477/1027/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, паспорт НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2024 року на адресу суду надійшла справа про адміністративне правопорушення №477/1362/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 19 травня 2024 року, серії ВАД, №359063, 19 травня 2024 року о 17-40 години ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку відносно своєї дитини ОСОБА_2 , а саме: не пускала її в будинок, де вона зареєстрована, чим вчинила насилля в сім`ї психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнала суду пояснила, що має неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Донька постійно втікає з дому, живе у подружок. Неодноразово зверталася до Служби у справах дітей за допомогою, але будь-якої допомоги надано не було, посилаються на те, що це стосунки між матір`ю та дитиною, а тому мають вирішити це самостійно. Неодноразово зверталася до поліції щодо розшуку. Доньку повертали додому, але вона знов йшла з дому. Намагалася налагодити стосунки з дитиною, працевлаштувала її до себе на роботу, але вона вкрала гроші у працівника, через що була звільнена.

Протягом одного місяця донька проходила лікування в психіатричному відділенні, водночас це не дало будь-яких результатів. Доньці в лікарні поставлено діагноз «Біполярний розлад». На сьогодні дитина знову лікується в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №2, що розташована в с. Сапетня. Батько дитини помер 2019 року, що призвело до душевної травми доньки.

В судовому засіданні також були досліджені матеріали справи, а саме: рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області про те, що 19 травня 2024 року о 17-17 годині надійшло повідомлення зі служби 102 від неповнолітньої ОСОБА_2 , про те, що 19 травня 2024 року о 17-16 годині за адресою: АДРЕСА_2 , матір протягом трьох місяців не впускає її додому, проживає у подружки; письмові пояснення потерпілої від 19 травня 2024 року в яких вказала, що три місяці тому вона пішла з дому, мешкала на орендованій квартирі на АДРЕСА_3 , яку орендувала подружка ОСОБА_3 . Додому не хотіла повертатися, тому що її бив вітчим, до того ж було моральне насилля з боку матері; письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від 19 травня 2024 року в яких вказала, що не пускає свою неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додому, оскільки вона пів року не проживала вдома, займається проституцією, краде вдома гроші та речі, навчатися не хоче. Постійно погрожує їй різними видами розправи, вдома розпиває спиртні напої з друзями. На її прохання змінити свою поведінку не реагує.

В якості доказу небайдужого ставлення до дитини та прийняття відповідних заходів щодо її виховання, а також на підтвердження наданих суду доводів, ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено направлення ОСОБА_2 на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 18 вересня 2023 року, її письмові пояснення підписані неї та потерпілою ОСОБА_2 .

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, встановлені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» У цьому Законі визначені такі поняття як «кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі» та «особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі». Закон передбачає, що одна з осіб кривдник займає активну позицію та вчиняє домашнє насильство щодо постраждалої особи, яка є жертвою цього насильства. Тобто, чітко визначені ролі кривдника та постраждалого. Разом з тим Закон не передбачає, що постраждала особа може одночасно бути кривдником особи, що вчинила домашнє насильство щодо постраждалого.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілою відбувся конфлікт, як між матір`ю та донькою, через сімейні непорозуміння, поведінку та спосіб життя ОСОБА_2 , що виключає статус будь-якої з цих осіб як постраждалої особи, що зазнала домашнього насильства.

До того ж, з огляду на пояснення надані в суді та долучені до справи матеріали особа, яка притягається до адміністративної відповідальності піклується про доньку.

З огляду на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19) факт сварок і непорозумінь на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між подружжям, членами сім`ї та не підтверджує факту вчинення особою, яка притягується до відповідальності, домашнього насильства.

Крім цього, з гідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваності; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Систематичність як ознака злочину домашнього насильства визначається як вчинення трьох або більше діянь, які пов`язані однаковими або подібними об`єктами, вчиняються в межах однієї й тієї самої форми вини та спрямовані на досягнення загального результату.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів системності вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності домашнього насильства щодо потерпілої.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що докази, які підтверджують вчинення дій, передбачених диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 суду не надані. Пояснення дитини, з огляду на її захворювання, слід сприймати критично.

В зв`язку з чим приходжу до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого частиною 1 статтею 173-2 КУпАП, оскільки доказів, які підтверджують вчинення ним домашнього насилля психологічного характеру суду не надані.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Полішко