Провадження № 3/537/1684/2024
Справа № 537/4697/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2024 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2024 року, серії ЕПР1 №116736, 23.08.2024 року о 21 год. 25 хв. в м. Кременчуці, Полтавській області, по вул. ст. лейтенанта Кагала 36-А, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drаger Alcotest та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відео б/к 476266,476242, відеореєстратор 116534.

В судові засідання (4 судових засідання) гр. ОСОБА_1 на не з`явився, хоча про час місце та день розгляду справи був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні захисник Шаповал М.С. прохала закрити провадження у справі з підстав недоведеності як факту керування авто саме ОСОБА_1 так і факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного. Так на відеозаписі з бодікамер неможливо достеменно встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки на момент зупинки автомобіля він перебував на задньому сидінні (відеозапис 476266, 00:00:38 сек). За його словами, автомобілем керувала його дружина, яка підтвердила його слова на камеру. За словами поліцейського, причиною зупинки автомобіля було те, що водій керував авто, будучи не пристебнутим ремнем безпеки, чим порушив норму ст.. 121 ч.5 КУаАП. Але, як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Щодо тверджень поліцейського, що на відео помітно, що ОСОБА_1 під час зупинки перелазить на заднє сидіння, зазначає, що на відеозаписі неможливо чітко побачити та зрозуміти, чи справді водій перелазив на заднє сидіння, та хто взагалі керував авто. Тож враховуючи положення ст..62 Конституції України, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також правові позиції у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020 року (виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху), по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення). Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Враховуючи, що на момент зупинки автомобіля в ньому перебувало троє осіб, і на відеозапису неможливо точно встановити, хто перебував за кермом, вважає недоведеною об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення, а саме-що автомобілем керував ОСОБА_1 . Що стосується факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вважає, що факт відмови також не є доведеним. ОСОБА_1 на відео зазначив, що готовий здати кров для проведення медичного дослідження, але лікар прямо відмовив йому у цьому, зазначивши, що кров для проведення аналізу на стан алкогольного сп`яніння береться лише в тому випадку, коли особа «не може дихати у драгер» (відеозапис 476242, 00год:45хв:50сек), натомість запропонувавши пройти освідування за допомогою газоаналізатора «Драгер», хоча Інструкція не забороняє брати кров для проведення аналізу на стан алкогольного сп`яніння. Причому на запитання адвоката, коли цей пристрій востаннє проходив повірку та щодо наявності сертифікату, лікар відповів, що «всі документи у адміністрації» (відеозапис 476242, 00год:46хв:37сек). Крім цього, поліцейський на відео зазначив, що кров відбирається лише у випадках, коли водій перебуває «у комі», тобто у несвідомому стані (відеозапис 476242, 00год:46хв:27сек), що не відповідає дійсності, адже, як зазначено в Інструкції, п.14, кров обов`язково береться в тому випадку, коли особа перебуває без свідомості. Але, при цьому, кров входить до переліку біологічних матеріалів, які можна досліджувати, і її не заборонено брати і для дослідження на стан алкогольного сп`яніння, оскільки таких обмежень Інструкція не містить. Враховуючи те, що ОСОБА_1 прямо та чітко не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, лікар не запропонував йому здати на аналізу інші біологічні матеріали (слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) та необґрунтовано відмовив у відборі крові для проведення дослідження, вважаю, що факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 ,. інспектор БПП, пояснив, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 , було зупинено за порушення правил ПДР. При цьому після зупинки транспортного засобу водій персів з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння, а жінка яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні в цей час пересіла на водійське сидіння. Це все було видно йому та його напарнику ОСОБА_4 , про що він відразу повідомив останнього та вони швидко залишили патрульний автомобіль та підійшли до автомобіля правопорушника. Ця обставина добре зафіксована відео реєстратором патрульного авто, на відео з якого, при зовнішньому вуличному освітленні, видно тіні водія та пасажира які переміщаються з місця на місце. Потім жінка вийшла з місця водія, умисно закрила авто та залишила місце події, пішовши до торгового приміщення яке знаходилося десь за 20 метрів на більш як 10 хвилин. Вони чекали повернення водія та неодноразово казали чоловіку який пересів з водійського сидіння на заднє сидіння, щоб той вийшов з авто. Через деякий час жінка повернулася і розблокувала авто та чоловік (водій) вийшов з авто. У останнього чітко вбачалися наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обставинам, в тому числі агресивність у спілкуванні, погрози звільненням, тощо. При цьому водій тривалий час спілкувався по мобільному телефону з захисником, чого вони не забороняли. Під час спілкування вони декілька разів пропонували чоловіку за наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння пройти огляд на місці або у лікаря. Дане спілкування та пропозиції тривало протягом 30 хвилин, на що чоловік відповідав, що буде проходити огляд. В подальшому вказав, що буде проходити огляд тільки у лікаря, що є його правом, однак потім продовжив спілкування з адвокатом після чого відмовився від огляду як на місці так і в медзакладі.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши захисника та свідка, оцінюючи наявні матеріали справи, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , який порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.08.2024 року, серії ЕПР1 №116736, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 23.08.2024 року, копією постанови серії ЕНА №2898737 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, рапортом інспектора взводу 2 роти 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області Верьовкіна І., відеозаписом з бодікамери 476266,476242, відеореєстратор 116534, довідкою ст. інспектора ВАП батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Чаплянко С.М., згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія отримував 29.03.2019 року, серії НОМЕР_3 , протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Суд звертає увагу, що згідно бодікамери патрульних (21:34:00) видно як водій пересідає з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння та патрульні демонструють ОСОБА_1 відеозапис даної дії (21:41:00). В подальшому (22:49:00) ОСОБА_1 відмовляється від проходження медогляду. Після цього останньому роз`яснюють його права і обов`язки (21:54:00) та в подальшому складають протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Факт пересідання водія видно з відеореєстсратора патрульної машини (1 диск 2 файл).

Суд звертає увагу, що здача інших біоматеріалів в тому числі згідно пояснень захисника, проводиться при інших обставинах, які не стосуються даного випадку.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду без поважних причин для надання пояснень по суті даного протоколу, а саме у судові засідання: 22.10.2024 року, 06.11.2024 року, 15.11.2024 року, 27.11.2024 року, будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання. При цьому, суд критично відноситься до доказів наданих захисником щодо неможливості останнього з поважних причин не з`явитися до суду.

Обираючи вид адміністративного стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя обставин, що пом`якшує чи обтяжує адміністративну відповідальність не вбачає.

Беручи до уваги ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому діянні, його особу та матеріальний стан, суддя вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Стягувач: держава.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, рахунок отримувача № UA0016001, Код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________(ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір)на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Хіневич