КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/4597/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Максима Юрійовича на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року в складі судді Броновицької О. В., в справі про притягнення ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

29.08.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, проведено розгляд справи без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Вважає, що в даній ситуації ОСОБА_1 не був водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України, оскільки автомобілем він не керував, автомобіль був припаркованим, а сам ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. Працівниками поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупинявся, а вони під`їхали до припаркованого автомобіля.

Знаходження за кермом транспортного засобу чи поряд з транспортним засобом, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не доводить факту керування транспортним засобом.

Докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння в справі відсутні, а тому і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що 25 липня 2024 року о 08.13 заїхав на заправку, а поліцейські під`їхали о 08.30 год. За кермом був його приятель, який пішов до свого знайомого забирати речі та повернувся через півтори години. Вважає, що до нього було упереджене ставлення з боку поліцейських.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 857332 від 25 липня 2024 року, водій ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 08 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Шухевича, 11, керував автомобілем Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , транспортним засобом він не керував.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги наступні докази:

- дані протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2024 р., складеного поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Хвостиком І.В.;

- дані відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що 25.07.2024 о 08.30 год. працівники патрульної поліції під`їхали на АЗС та підійшли до автомобіля Gelly MR7151A д.н.з. НОМЕР_1 , відкривши двері автомобіля зі сторони водія, ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні, на сидінні водія вказаного автомобіля нікого не було, працівник поліції вказав на керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом та порушення ним ПДР, на що ОСОБА_1 вказав, що автомобілем не керував, а в автомобілі він чекає водія близько 30 хвилин, на що поліцейський вказав, що наявні докази з камер відеоспостереження про керування автомобілем саме ОСОБА_1 , який помітивши їх щойно заїхав на АЗС та припаркувався, після чого поліцейський попросив надати документи на автомобіль та посвідчення водія, на що ОСОБА_1 повідомив, що він не водій і при ньому немає вказаних документів, після чого поліцейський виказав про підозру щодо стану сп`яніння та виказав вимогу про проходження ним огляду у лікаря в закладі охорони здоров`я щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, зазначивши, що автомобілем не керував;

- дані направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія» від 25.07.2024р. у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло;

- дані відеозапису з камер вуличного спостереження міста, з якого вбачається керування ОСОБА_1 автомобілем Gelly MR7151A д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Шухевича, 11 в м. Києві 25.07.2024р. о 08.15 годині;

- фотодані з камери вуличного спостереження, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керує автомобілем Gelly MR7151A д.н.з. НОМЕР_1 , на передньому пасажирському місці автомобіля пасажир відсутній.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем 25 липня 2024 року о 08.15 год., а також відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на фото з камери вуличного спостереження за кермом автомобіля знаходиться не він, оскільки у нього була блакитна футболка, а на фото - чоловік в синій футболці, є необґрунтованими.

Вказане фото та дані відеозапису дають підстав для висновку, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , а його версія обставин подій спрямована на уникнення відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, є правильними.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника матеріали справи не містять.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому підстави для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Максима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк Кирилюк Г.М.