Справа №295/4907/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 23.03.2024 о 13 год. 50 хв. в м. Житомирі, проспект Незалежності 91/1 водій ОСОБА_1 керуючи т/з Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та при перестроюванні не надав переваги в русі т/з Nissan д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого відбулося заткнення та за інерцією останній т/з здійснив зіткнення з т/з Citroen д.н.з. НОМЕР_4 . При ДТП т/з отримали механінчі пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 23.03.2024 рухався по проспекту Незалежності в напрямку Богунії, в правій смузі дороги. В лівій смузі рухався т/з Nissan, який його трохи випереджав. Попереду в лівій смузі стояв т/з Citroen з включеним показчиком повороту наліво, у зв`язку з чим водій т/з Nissan різко почав здійснювати перестроювання в його праву смугу, при цьому не включив показчик повороту вправо. Внаслідок чого сталося зіткнення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 23.03.2024 рухався по проспекту Незалежності в напрямку Богунії в крайній лівій смузі, попереду рухалося багато автомобіів з показчиком повороту вліво, а тому включив показчик повороту вправо, впевнився в безпечності маневру та перестроївся в праву смугу, почув звуковий сигнал ззаду і максимально прижався до автомобіля, який був у лівій смузі, почув звук гальм та удар. Ствердив, що рухався в правій смузі, а коли почув звуковий сигнал вирішив уступити дорогу. Вважає, що у водія Volkswagen було достатньо місця його об`їхати та кож ствердив, що цього т/з коли він перестроювався на дорозі не було.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, думку захисників, дослідивши матеріали справи, додатков надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з п.п.1.4, 1.5 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

Згідно п.2.3б) водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При кваліфікації діяння за ст. 124 КУпАП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того з них хто створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі кожного з них у спричиненні наслідків.

При цьому, причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між водіями та наслідками, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому, виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Згідно п.10.1. Правил дорожного руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також властивості багажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особивостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фото, відрізок дороги місця ДТП має дві смуги руху з переривчастою лінією розмітки. За наслідками ДТП т/з, під керуванням ОСОБА_1 розташований в крайній правій смузі, при цьому його колеса не пересікають переривчасту розмітку дороги. Колеса автомобіля, під керуванням ОСОБА_2 , переднє і заднє праві пересікли переривчаста розмітку, що розділяє крайню праву та крайню ліву полосу, а ліві колеса розміщені в крайній правій смузі. Отже, водій ОСОБА_2 не пересвідчився в безпечності свого маневру, не пропустив т/з, який рухався в крайній правій смузі та почав перестроювання з лівої в праву смуги, що підтвердує пояснення водія ОСОБА_1 та спростовує твердження ОСОБА_2 , що він рухався в крайній правій смузі.

Отже твердження в протоколі про адміністративне правопорушення та твердження в поясненнях водія ОСОБА_2 про порушення водієм ОСОБА_1 п.10.3 ПДР не знайшло свого підтвердження. Як і не знайшло підтвердження порушення п.п.12.1 та 13.1, зокрема суду не надано доказів про те, що ОСОБА_1 не дотримався швидкісного режимі. Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що йому невідомо з якою швидкістю рухався ОСОБА_1 та не може стверджувати про те, що швидкість останнім перевищувалася.

Долучена до матеріалів справи схема з місця ДТП містить неправдиві відомості щодо розташування т/з, слідів гальмівного шляху, а також слідової інформації за наслідками ДТП, яка має суттєві розбіжності із наданих суду фото з місця ДТП.

Водій ОСОБА_1 рухаючись прямо в крайній правій смузі руху мав переважне право руху, в той же час водій ОСОБА_2 перед перестроюванням у праву смугу руху не впевнився в безпечності свого маневру, що стало причиною ДТП та її наслідками.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази спростовують відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1, 12.1.,13.1. Правил Дорожнього руху

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 124 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко