ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2334/24 Справа № 175/9716/24 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Буденка Ю. Ю.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.05.2024 о 17:46 в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, с. Братське, вул. Запорізька, 20, водій ОСОБА_1 керуючи авто «БМВ» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року, що підтверджує адміністративна практика надана органом поліції, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження, скасування постанови та закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що він не був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання, копію постанови отримав лише 07 серпня 2024 року і 19 серпня 2024 року звернувся з апеляційною скаргою, яку надіслав поштою. Наводить доводи, зміст яких зводиться до того, що він має посвідчення водія, яке отримував в АР Крим, проте в цьому році на нього почали складати постанови та протоколи за ст. 126 КУпАП. Зазначає, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у адміністративній справі № 335/6649/24 від 25 липня 2024 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Судом встановлено, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 було надав посвідчення водія, під час огляду якого поліцейським було повідомлено про те, що посвідчення водія має ознаки підробки, у зв`язку з чим буде направлено для проведення експертизи. З копії довідки за підписом дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції Смолової А. вбачається, що в провадженні сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП B Запорізькій області перебували матеріали кримінального № 0000203 від 02.06.2024 за ознакам кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 провадження ст. 358 Кримінального кодексу України. В ході досудового розслідування вилучений у ОСОБА_1 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 від 17.08.2007 було направлено до Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення судово-технічної експертизи. Згідно висновку експерта № СЕ-119/108-24/10477-ДД від 13.06.2024 наданий на дослідження бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 з серійним номером НОМЕР_2 від 17.08.2007 відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що в його діях відсутні порушення вимог п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху та, відповідно, склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Буденко Ю. Ю. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі та клопотанні, просив їх задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи клопотання в частині порядку обчислення строку апеляційного оскарження, початку відліку та посилання на норми КАСУ, які не регулюють дані правовідносини, в той же час зважає на те, що ОСОБА_1 хоча і був повідомленим про судове засідання, проте участі в суді першої інстанції не брав, а копія постанови в порушення ст. 285 КУпАП йому не була надіслана.

Таким чином, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не брав участь в суді першої інстанції, копію постанови отримав тільки 06 серпня 2024 року та 19 серпня 2024 року, тобто без невиправданої затримки звернувся з апеляційною скаргою. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 742042 від 01.05.2024, рапорті поліцейського, адміністративною практикою відносно правопорушника.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав оригінал посвідчення водія для огляду та пояснив, що така ситуація виникла у зв`язку з тим, що посвідчення водія він отримував в АР Крим і за відомостями, наданими у Сервісному центрі МВС на той час не було єдиної, загальнодержавної бази даних, а були тільки регіональні. Після подій 2014 року він виїхав з АР Крим, і йому відомо від працівників Сервісного центра МВС, що регіональна база даних залишалась в Криму, тому наразі відсутні відомості в базі даних, що він отримував посвідчення водія. Зазначив, що він із захисником вживають заходи щодо вирішення цієї ситуації і внести відомості про його посвідчення водія до бази даних.

Також пояснив, що питання оригінальності його посвідчення водія було предметом перевірки в межах кримінального провадження, яке перебуває у ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькі області.

На підтвердження чого ОСОБА_1 надав довідку за підписом дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції Смолової А., з якої слідує, що в провадженні сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебували матеріали кримінального провадження № 0000203 від 02.06.2024 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК.

В ході досудового розслідування вилучений у ОСОБА_1 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 від 17.08.2007 було направлено до Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення судово-технічної експертизи. Згідно з висновком експерта № СЕ-119/108-24/10477-ДД від 13.06.2024 наданий на дослідження бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 з серійним номером НОМЕР_2 від 17.08.2007 відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

З метою перевірки, наданих ОСОБА_1 , апеляційний суд витребував сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, завірену належним чином копію висновку експерта № СЕ-119/108-24/10477-ДД від 13.06.2024, який долучений до матеріалів справи та відповідно до якого, дійсно, наданий на дослідження бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 з серійним номером НОМЕР_2 від 17.08.2007 відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Конституційний Суд України констатував, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, тому апеляційні вимоги підлягають задоволенню, оскільки усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами та поясненнями ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені судом обставини, провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження та поновити йому на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун