П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 21.11.2024 року о 22.49 год. в м. Ужгород, вул. Іштвана Дендеші, 51, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3.в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 21.11.2024 року о 22.49 год. в м. Ужгород, вул. Іштвана Дендеші, 51, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року справи про адміністративні правопорушення №308/18883/24 та 308/18888/24 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднано і присвоєно спільній справі №308/18883/24.

У судове засідання 02.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі смс-повідомлення на номер телефону вказаний у його заявці на отримання судової повістки в електронній формі від 21.11.2024, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без її участі.

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №179204 та серії ЕПР1 №179213 від 21.11.2024 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинених адміністративних правопорушень, розпискою ОСОБА_1 від 21.11.2024, якою останній підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу, та відеозаписом який додано до протоколу, на якому зафіксовано обставини вчинення вказаних вище правопорушень.

Досліджені вище докази в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 та ч.2 ст.126 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому вважаю, що в його діях наявний склад вказаних адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 13 КУпАП України до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Крім того, згідно вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника, який є неповнолітнім, в сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення згідно санкції ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 36, 40-1, 121, 126, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило