Справа № 442/8935/24
Провадження №3/442/2620/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з головного управління ДПСУ у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ Агрофірма «ВАТРА»-

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 в провадження суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 870 від 16.10.2024, складеного головним державним інспектором Головного управління ДПС у Львівській області, при позаплановій документальній виїзній перевірці ТОВ Агрофірма «ВАТРА» виявлено порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на додану вартість за вересень 2021 року на суму 132571 грн., чим порушено пп.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені при складанні адміністративного протоколу.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

У частині 1 статті 163-1 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи долучено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 43690/13-01-07-05/30484438 від 16.10.2024.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищенаведене, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП України.

При визначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також враховуючи обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, приходжу до висновку про необхідність застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар