Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/619/23
Провадження № 3-в/506/2/24
П О С Т А Н О В А

28.11.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали подання начальника сектору превенції ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення , скасування акту ,який встановлює адміністративну відповідальність ,або відстрочку невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 15 серпня 2023 року (справа №506/619/23) на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Постанова набрала законної сили 28 серпня 2023 року .

До суду надійшла заява начальника сектору превенції ВПД №2 Подільського РУП ГУНП про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення , скасування акту ,який встановлює адміністративну відповідальність ,або відстрочку невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту щодо ОСОБА_1 , в якій вказується про неможливість виконання постанови суду, оскільки згідно отриманої інформації , ОСОБА_1 14 липня 2023 року перетнув державний кордон України і до теперішнього часу до України не повернувся .

Вивчивши подання та надані матеріали, приходжу до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити .

Так, постановою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 15 серпня 2023 року / справа №506/619/23/ на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Постанова набрала законної сили 28 серпня 2023 року .

Вказана постанова направлена на виконання до ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області

Відповідно до ст.327 КУпАП ,осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції.

Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту.

Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Під час виконання постанови судді встановлено, що ОСОБА_1 14 липня 2023 року перетнув державний кордон України і до теперішнього часу до України не повернувся.

Відповідно до ч.1 ст.301 КУпАП , за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, в тому числі і у вигляді адміністративного арешту, або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Зі змісту вказаних норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку виконання рішення (постанови) є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у своїй постанові від 21 лютого 2019 року (справа № 2-54/08) при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, у поданні зазначено, що ОСОБА_1 вибув за межі України 14 липня 2023 року, що утруднює виконання постанови суду. Однак будь-якого обґрунтування щодо того, яким чином вплине надання відстрочки виконання постанови суду на уможливлення виконання вказаної постанови через один місяць ,суду не надано.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і зазвичай проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання і 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.

Під зверненням постанови до виконання у ст. 303 КУпАП необхідно розуміти своєчасне (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, який відповідно до законодавства уповноважений її безпосередньо виконувати, в даному випадку до органу Національної поліції, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови, що було дотримано судом після винесення постанови.

Безпосереднє виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту забезпечує орган Національної поліції у порядку, встановленому законами України (ч. 2 ст. 300 КУпАП), однак системний аналіз основних положень цього Кодексу, в тому числі і розділу V, дає суду підстави для висновку, що незважаючи на власну назву ст. 303 законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання, що, своєю чергою, необґрунтовано обмежує права, свободи і законні інтереси осіб, які притягнуті до адміністративної відповідальності та взагалі нівелює завдання КУпАП та засади судочинства, які закріплені у ст. 1, 7, 39, 245, 246, 268, 298, 300, 303, 305 і 326 КУпАП; розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»; ст. 3, 24, 55, 124, 129, 129-1 Конституції України.

Таким чином, законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, залишивши цим самим за відповідними органами (посадовими особами), уповноваженими забезпечувати виконання таких рішень, право на власний розсуд визначати ці строки.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у межах КУпАП можливе лише за наявності обставин, зазначених у п. 5 (видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), 6 (скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність) і 9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі) ст. 247 цього Кодексу, при наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (ст. 302).

На думку суду, строк виконання вказаної постанови не закінчився, і тому органам Національної поліції слід прикласти зусилля для належного виконання постанови суду.

Що стосується скасування акту ,який встановлює адміністративну відповідальність , про яке йдеться у поданні, то такі повноваження ,відповідно до ст.75 Конституції України , надані єдиному органу законодавчої влади в Україні парламенту - Верховній Раді України.

Щодо заміни невідбутої частини адміністративного стягнення, як вказано у назві подання, то будь-якого обґрунтування про таку заміну ні у мотивувальній, ні у резолютивній частині подання не йдеться.

Крім того, суддя звертає увагу, що із вказаним поданням до суду звернувся начальник сектору превенції ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області , однак будь-яких доказів того, що вказана посадова особа як начальник сектору має повноваження звертатися до суду від імені органу Національної поліції , суду не надано.

Керуючись ст.ст. 298, 301, 327 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника сектору превенції ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення, скасування акту ,який встановлює адміністративну відповідальність ,або відстрочку невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту щодо ОСОБА_1 (справа №506/619/23) відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Чеботаренко О. Л.