ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/467/24Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В.
Провадження № 33/817/530/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Сідорова В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Сідорова В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 00:29 год. по вул. Українська м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також і в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Сідоров В.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова судді від 12 червня 2024 року не відображає фактичних обставин справи, що були встановлені в судовому засіданні.

Зазначає, що адміністративні матеріали та складений протокол про адміністративне правопорушення не відображають фактичних обставин справи.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи немає документів, які підтверджують факт відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи спростовують це твердження, оскільки вони не є безперервними, а також сам ОСОБА_1 бажав та просив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Посилається на те, що у ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, проте дане твердження спростовується оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом долученому до матеріалів справи.

Вважає, що було порушено порядок направлення водія для огляду у заклад охорони здоров`я.

Вказує, що має бути декілька ознак стану сп`яніння, а не одна ознака, яка є сумнівною та доказами не підтверджується.

Зазначає, що працівники поліції повинні були скласти протокол в присутності двох свідків, які б засвідчили не лише факт складення протоколу та зафіксували відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також могли підтвердити або спростувати наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння та могли б співставити наявні у водія ознаки сп`яніння з тими ознаками, які зафіксовані в протоколі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Сідорова В.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААД № 162014 від 20 березня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 00:29 год. по вул. Українська м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також і в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З електронного рапорту від 20.03.2024 року вбачається, що того дня о 00:46 год. у РВП надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що було зупинено т/з «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який кермував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рапорта інспектора ОСОБА_2 від 20.03.2024 року - під час несення служби в складі ГРПП було здійснено патрулювання вулиці Українська міста Шумськ в період комендантської години, під час патрулювання було зупинено автомобіль ТОЙОТА д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п.2.5 ПДР України.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 20 березня 2024 року о 00:29 год. по вул. Українська м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили водія, що він в порушення ПДР, керував т/з під час комендантської години, тому був зупинений.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 березня 2024 року.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що адміністративні матеріали та складений протокол про адміністративне правопорушення не відображає фактичних обставин справи, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що матеріали справи не підтверджують факт відсторонення водія від керування транспортним засобом, оскільки на дослідженому відеозаписі зафіксовано факт того, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції чітко роз`яснив ОСОБА_1 про те, що йому заборонено керувати транспортним засобом та те, що ОСОБА_1 є тимчасово відстороненим від керування транспортним засобом.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 бажав та просив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, проте останній відмовлявся від такого огляду. Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із вказаним направленням.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що відеозапис є не безперервним, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що в ОСОБА_1 поліцейськими встановлено ознаку алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, яке спростовується відеозаписом, є необґрунтованим, оскільки відповідно до відеозапису працівником поліції в останнього була виявлена дана ознака алкогольного сп`яніння, про що повідомлено водія, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на місці чи у медичному закладі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що має бути встановлено декілька ознак, а не одна, яка є сумнівною, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння встановлені п.3 вищевказаної Інструкції, відповідно до якого «запах алкоголю з порожнини рота» є однією із ознак алкогольного сп`яніння. Дана ознака була озвучена поліцейським під час пропозиції пройти огляд та відображена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що працівники поліції повинні були скласти протокол в присутності двох свідків, оскільки пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, тому присутність двох свідків була необов`язкова.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Сідорова В.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя