ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1№ 152453, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 17.10.2024 року о 09 год. 34 хв. по вул.Наукове містечко, 59 у м.Запоріжжя, здійснював рух на транспортному засобі «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА 3078484 від 18.09.2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні, особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що повторності у нього не має, оскільки судом не розглядалася справа про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини

Відповідно до п.2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152453 від 17.10.2024; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3078484 від 18.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.; довідкою з адмінпрактики згідно якої ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУПАП, DVD диском із відеозаписом на якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення; архівом правопорушень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу, у розмірі, що передбачений санкцією ч.5 ст.126 КУпАП.

При вирішенні питання про призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Як роз`яснено у абзаці 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно Довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а відтак адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами поряд із адміністративним стягненням у вигляді штрафу до ОСОБА_1 не застосовується.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, в якому сказано, що стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Зважаючи те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , то стягнення на винного необхідно накласти без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч.5 ст.126, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід Держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В.Воробйов