Справа № 214/3551/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у

м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, розлученої, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючої фахівцем публічних закупівель КП «ДПКМЗ з надання психіатричної допомоги», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2024 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №209812 від 07 березня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 07 березня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на його адресу та погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоди його психіатричному здоров`ю. ОСОБА_1 притягалась протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона домашнього насилля відносно свого співмешканця ОСОБА_6 не вчиняла, між ними існує спір з приводу поділу спільного сумісного майна, придбаного за час їх спільного проживання. Вона не погрожувала ОСОБА_6 , можливо мали місце вислови нецензурною лайкою в бік останнього. Раніше вона притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля відносно ОСОБА_6 , однак, більше протиправних дій відносно нього не вчиняла. Вона змінила місце проживання та розв`язала всі можливі суперечності з приводу поділу майна. На теперішній час ОСОБА_6 до неї претензій не має. В подальшому, ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій просила справу закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та

ОСОБА_1 існували суперечності з приводу поділу спільного сумісного майна, що було придбане за час їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У зв`язку із систематичним зловживанням ОСОБА_1 алкоголем їх сім`я розпалась. Він також раніше зловживав алкоголем, однак, з часом, зрозумів, що це не приносить користі та почав нове життя. Після припинення сімейних стосунків, в його квартирі залишились речі ОСОБА_1 , остання прийшла до нього 07 березня 2024 року з метою з`ясування спору з приводу поділу спільного сумісного майна, що було придбано під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спору ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, почала сваритися, висловлювалась нецензурною лайкою на його адресу. На теперішній час, спір з приводу поділу майна між ними врегульовано, він не має претензій до ОСОБА_1 . В подальшому не заперечував проти закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , зважаючи, що між ними сталася сварка.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

А диспозицією ч.2 цієї статті встановлена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктами адміністративних правопорушень можуть бути зокрема деліктоздатні фізичні особи, які вчинили певні правопорушення.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт (лат. conflictus зіткнення, сутичка) зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №209812 від 07 березня 2024 року слідує, що 07 березня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою:

АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на його адресу та погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоди його психіатричному здоров`ю. ОСОБА_1 притягалась протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В свою чергу, відповідно до змісту постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, а в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_6 , тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 07 березня 2024 року

приблизно о 19 год. 30 хв. дійсно між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 виникла сварка, з приводу спроби останньої з`ясувати стосунки щодо поділу майна, придбаного за час їх спільного сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. При цьому, сварка супроводжувалась її висловлюваннями нецензурною лайкою.

Однак, сварка, яка 07 березня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв. виникла між колишніми членами сім`ї не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що факт вчинення домашнього насильства 07 березня 2024 року ОСОБА_1 відносно свого колишнього співмешканця ОСОБА_6 не знайшов свого підтвердження.

Приходячи до такого висновку, суд враховує, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля, однак, зазначена ознака є кваліфікуючою в інкримінованому ОСОБА_1 правопорушенні, вчинення якого судом не встановлено, та не може свідчити про намір останньої повторно вчинити аналогічне правопорушення.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою, та наслідками, що настали.

Інакше кажучи, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинене особо, яка протягом року було піддавалась адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст .173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпіло, вчиненого особою, яка протягом року було піддавалась адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства.

Судом не встановлено факт того, що конфліктна ситуація, яка виникла між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , спричинила або викликала у постраждалої особи ОСОБА_6 появу побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційну невпевненість, або завдала шкоди йогопсихічному здоров`ю, тощо.

Приходячи до такого висновку, суд враховує пояснення ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні, що конфлікт із ОСОБА_1 виник з приводу розподілу спільного майна, що було придбане за час спільного сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який на час розгляду справи врегульований. Тобто, на момент подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, між ними існували неврегульовані цивільно-правові відносини.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що на момент встановлених подій існувала атмосфера непорозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з приводу розподілу майна, що було придбане за час спільного сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, однак це не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

З огляду на наведене, встановлений факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог

ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони), вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .

Приходячи до зазначеного вище висновку, судом також враховано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, однак виходячи з природи конфлікту та об`єктивності ситуації, суд критично ставиться до таких обставин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про ад міністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко