ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро за участі захисника Давидова В.О.,

апеляційну скаргу захисниці Турчак Марини Валеріївни, доповнену апеляційну скаргу захисника Давидова В.О. подану на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до змісту постанови 26.08.2024 року о 12 годині 34 хвилини в Донецькій область, Лиманська ОТГ, с.Шандриголове, вул. Бутченка, біля буд. 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2108 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме хитка хода, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду захисниця Турчак М.В. подала апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Давидов В.О. надіслав доповнену апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що матеріали справи не містять передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує, що відео, яке долучено до матеріалів справи не є належним доказом, оскільки всупереч Інструкції № 1026 від 18.12.2018 року , відсутня фіксація відеозапису від самого початку виконання поліцейськими своїх службових обов`язків.

Наголошує, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містить першочергового повідомлення поліцейськими ОСОБА_1 про наявність у нього взагалі будь-яких візуальних ознак наркотичного сп`яніння.

Стверджує, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 повинен був проводитись не поліцейським, а посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини.

Крім того, ОСОБА_1 не роз`яснено права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, було позбавлено можливості надати свої пояснення у протоколі, що є суттєвим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши витребувані із Індустріального районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України, вислухавши пояснення захисника Давидова В.О. проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції не дотримані у повному обсязі.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №982582 від 26.08.2024 року, рапорт щодо обставин викладених у протоколі, відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 982582 від 26.08.2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 26.08.2024 року о 12 годині 34 хвилини в Донецькій область, Лиманська ОТГ, с. Шандриголове, вул. Бутченка, біля буд. 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2108 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме хитка хода, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, зафіксовано, що у водія документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , останнього ознайомлено з його правами та обов`язками.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

Щодо доводів захисника стосовно правомірності зупинки траспортного засобу слід зазначити наступне,

Підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не впливають на висновки суду щодо доведення вини водія транспортного засобу та мають наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону. Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції у даній ситуації проігноровано положення законодавства про безперервну зйомку події на портативний відеореєстратор, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та зазначає, що права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Також знайшли своє підтвердження аргументи захисника в частині порушення порядку огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до пункту 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з пунктами 8, 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для ухвалення рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що апеляційні скарги захисників Турчак М.В. та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, постанова Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року скасуванню а провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційні скарги захисниці Турчак Марини Валеріївни, захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун