ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Тищука В.В.,

захисника Богданової Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , 21.02.2024 року о 23:22 год. у м. Одеса, вул. Рішельєвська, 12, керувала транспортним засобом «Nissan Micra», державні номерні знаки НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Висновок №000570 від 22.02.2024 року, порушивши п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку із проходженням військово служби в Луцькій області, у зв`язку із чим, суд з`ясувавши думку захисника, визнає поважними причини неявки ОСОБА_1 до суду та вважає за можливе судовий розгляд здійснити за відсутності ОСОБА_1 . При цьому суд враховує, що участю особи, яка притягується до відповідальності у такій категорії справ обов`язковою не є, а участь ОСОБА_1 в судогвому засіданні забезпечена участю її захисника.

У судовому засіданні захисник Богданова Ю.В. зазначила, що матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, як підстави правомірної зупинки транспортного засобу, більш того не містять доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керувала транспортним засобом, у зв`язку із чим просила закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив зібрані у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734160 від 22.02.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 21.02.2024 року о 23:22 год. у м. Одеса, вул. Рішельєвська, 12, керувала транспортним засобом «Nissan Micra», державні номерні знаки НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Висновок №000570 від 22.02.2024 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000570 від 22.02.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вийшовши з автомобіля з боку водія почала тікати з місця, проте була зупинена співробітником патрульної поліції. Працівники патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 , що вона була зупинена у зв`язку з порушенням ПДР України, а саме здійснила поворот на заборонений сигнал світлофору. В подальшому в ході бесіди працівниками патрульної поліції з ОСОБА_1 в неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та повідомила, що пройде такий огляд у медичному закладі. За результатами проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, які і були виявлені поліцейським у притягуваної ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення її огляду.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується тверджень сторони захисту щодо відсутності будь-яких доказів факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, як підстави правомірної зупинки, а також відсутності доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керувала транспортним засобом, суд вважає голослівними, оскільки вони повністю спростовані зібраними працівниками поліції у цій справі доказами та зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п.3 та п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

Також необхідно зазначити, що внаслідок ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення транспортного засобу працівниками поліції з метою його візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів, є достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу.

Окрім того, з відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734160 від 22.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечувала факт керування транспортним засобом саме нею, ключи від замку запалення були саме у ОСОБА_1 , які, перед поїздкою до медичного закладу, вона потім передала подрузі. Окрім того, вона дала згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та проїхала до медичному закладу задля його проходження, не заперечуючи при цьому жодним чином керування саме нею транспортним засобом. Більш того, під час бесіди в медичному закладі з черговим лікарем ОСОБА_1 зазначила, що саме вона керувала транспортним засобом.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність в діях притягуваної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинила умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень на неї необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

31.07.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/3732/24

Номер провадження №3/522/2505/24

Головуючий суддя Русєва А.С.