Справа № 461/4468/24 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/1068/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м.Львові розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кропивницької У.М. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 19 червня 2024 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м.Львова від 19 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накладено стягнення - 34.00 грн. штрафу в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Згідно постанови, 07.05.2024 року головним державним інспектором ГУ ДПС у Львівській області Кабаном О.О. за результатами проведеної фактичної перевірки магазину «Ябко» за адресою: м. Львів, вул. Гнатюка, встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке полягало у порушенні порядку рахунків, а саме: переведення розрахункових операцій (РРО/ПРРО), без видачі розрахункового документа, чим порушено п.1 ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг від 06.02.1995 року № 365/95 зі змінами та доповненнями, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 155- 1 КУпАП.

На згадану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Кропивницька У.М. подала апеляційну скаргу. Просить скасувати постанову Галицького районного суду м Львова від 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 , провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, розгляд апеляції проводити у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її представника.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, невмотивованою, а висновки суду першої інстанції безпідставні.

Звертає увагу на те, що контрольна закупка працівниками ДПС у Львівській області була здійснена 02 травня 2024 року, яка була фіксалізована, відповідно до вимог чинного податкового законодавства. За наслідками проведеної перевірки працівники податкового органу склали акт фактичної перевірки від 07 травня 2024 року №003629.

Наголошує, що ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки такого правопорушення не вчиняла, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, викладених судом в оскаржуваній постанові.

Посилається на норми чинного законодавства та судову практику.

ОСОБА_1 , та її представник адвокат Кропивницька У.М.., будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавали, у прохальній частині апеляційної скарги вказували про розгляд справи у їхню відсутність.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 52 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Диспозиція ч.1 ст.155-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 439 № 010338 від 07 травня 2024 року; копією акту фактичної перевірки від 07 травня 2024 року;

Як вбачається із акту (довідки) фактичної перевірки від 07 травня 2024 року працівниками ДПС у Львівській області була здійснена контрольна закупка о 12 годині 10 хвилин (а.с.2)

Разом з тим із копії фіскального чека від 02 травня 2024 року, на яку посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі як на підставу скасування оскаржуваної постанови, вбачається, що такий чек містить код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товару, ціну товару та дату продажу 02 травня 2024 року 12:40:53 (а.с.26).

Апеляційним судом встановлено, що вказаний фіксальний чек підтверджує покупку товару через 30 хвилин після часу здійснення контрольної закупки, а отже не є доказом невинуватості ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, і відповідно не може бути притягнута до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.155-1 КУпАП, апеляційний суд розцінює як форму захисту і до уваги не бере. Із акту (довідки) фактичної перевірки від 02 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 є підприємцем, трудові відносини оформлені згідно договору про співпрацю від 15 квітня 2024 року. Такий акт перевірки підприємець ОСОБА_1 як суб`єкт господарювання підписала, власноручно зазначивши «зауважень не маю, режим роботи магазину не порушено» чим ствердила згоду із даними, що містяться у такому акті. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що перевірку розпочато 02 травня 2024 року, закінчено 07 травня 2024 року. Отже, доводи апелянта про те, що продаж товар працівника податкового органу 07 травня 2024 року не існував не заслуговують на увагу, оскільки продаж товару мав місце 02 травня 2024 року і за результатом такої перевірки, яка закінчилася 07 травня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення №010338 від 07 травня 2024 року. Крім того, у вказаному протоколі ОСОБА_1 зазначила «вказані порушення більше не повторяться».

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 19 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ