ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2633/24 Справа № 243/7245/24 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Шевченко В.В., за участю захисника Книш Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Книш Т.Ю. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 26 серпня 2024 року о 08 год. 02 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_1 по вул. Добровольського, буд. 1, у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Книш Т.Ю. просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, постанову незаконною та постановленою з порушенням вимог процесуального законодавства, а наведені у ній висновки такими, що не відповідають обставинам справи. Зазначає, що судом порушено процесуальний порядок судового розгляду судових справ у сфері адміністративного судочинства. Звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує на відсутність відомостей про тимчасове затримання автомобіля, біля якого перебував ОСОБА_1 та відсторонення будь-якої особи від керування цим автомобілем. Зауважує, що посилання в протоколі про нібито «характерний» запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 не може свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достатні та переконливі докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника,вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 981728 від 26.08.2024 року, відповідно до якого 26 серпня 2024 року о 08 год. 02 хв. у м. Слов`янськ по вул. Добровольського, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відеозаписом до протоколу.

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 673138, складеної відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП.

Довідкою адмінпрактики, відповідно до якої 19 жовтня 2023 року постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 категорії В, видане 07 травня 2005 року Центром ДАІ 4801. Статус документу: зданий на збереження.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року особою, яка піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Як убачається з долученого до протоколу відеозапису, службовий автомобіль рухається по дорозі та зупиняється на перехресті де горить червоне світло світлофору. Перехрестя на заборонене червоне світло пересікає транспортний засіб «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_1 , у якому на передніх сидіннях знаходиться тільки одна людина - водій, який керує транспортним засобом. Службовий автомобіль розвертається та слідує за транспортним засобом «Ford Mondeo», який заїжджає на заправку та зупиняється. Наступне відео розпочинається з розмови працівників поліції з ОСОБА_1 , які звертають його увагу на порушення правил дорожнього руху та просять надати документи для перевірки. Після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівник поліції пропонує останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовляється, намагаючись домовитися із поліцейськими, та у відповідь отримує попередження про кримінальну відповідальність. Протягом спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідчення в медичному закладі, спростовуються відеозаписом до протоколу (час 0:02:38).

Посилання на необхідність залучення двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на увагу не заслуговують, оскільки присутність таких є необхідною у разі, якщо немає можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак така можливість була реалізована працівниками поліції, оскільки під час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 застосовувались технічні засоби відеозапису, матеріали яких долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, щопосилання в протоколі про нібито «характерний» запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 не може свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки виявлення таких ознак покладається на працівника поліції, відбувається за оцінкою поліцейського під час спілкування з водієм та в подальшому є підставою для пропонування пройти відповідний огляд.

Працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявлено у останнього ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, зазначено їх у протоколі, запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять відомостей про тимчасове затримання автомобіля та відсторонення від керування, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Доводи захисника про порушення судом під час розгляду справи процесуального порядкусудового розгляду судових справ у сфері адміністративного судочинства, апеляційний суд не приймає, оскільки сторона захисту посилається на норми КАСУ, який не регулює порядок розгляду даної категорії справ про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд не вбачає порушення прав ОСОБА_1 , оскільки останньому було роз`яснено його права, як під час складання протоколу так і перед початком розгляду справи, та які йому повністю зрозумілі, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка. ОСОБА_1 разом із своїм захисником приймав участь у розгляді справи та надавав пояснення.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Книш Т.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя