Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/356/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, а також стягнуто з нього у дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.,

за участю:

представника ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 27.11.2021 року близько о 03 год. 16 хв. в м.Олександріїя по вулиці 6-го Грудня, 8, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкненням проблискового маячка синього та червоного спеціального звукового сигналу, водія зупинено шляхом блокування його транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 та 8.9 «б» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 27.11.2021 року о 03 год. 39 хв. в м.Олександрія по вулиці 6го Грудня, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_1 та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції, вживав алкогольні напої, а саме слабоалкогольний напій «оболонь ром-кола», ємкістю 0,33 літра та обороти частини спирту 8.0 процентів. Від керування транспортного засобу відсторонений.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням міськрайонного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що про вказану постанову суду він дізнався 17.06.2024 р., коли його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами). Жодна судова повістка, жодна повістка від органу виконання рішень суду на його адресу не надходила, копія оскаржуваної постанови йому також судом не направлялася.

Виходячи з цих обставин, ОСОБА_1 вважає, що пропущений строк на подання в апеляційної скарги підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати та провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 та ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити, з таких підстав.

Так, 27.11.2021 року автомобіль ЗАЗ 110206, в якому він перебував у якості пасажира, було зупинено працівниками Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області. Складені працівниками поліції протоколи від 27.11.2021 р. (не виконання вимог порліцейського про зупинку транспортного засобу, а також вживання алкогольного напою, а саме слабоалкогольного напою «оболонь ром-кола», ємкістю 0,33 літра та обороти частини спирту 8,0 процентів, після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції, він не підписував, оскільки не вважав і не вважає себе винним у скоєнні вказаних правопорушень, про що намагався довести співробітникам поліції на місці, однак бажаного результату досягнуто не було. Зважаючи на погане самопочуття, на його прохання, співробітниками поліції було викликано карету швидкої медичної допомоги, яка доставила його в приймальне відділення медичного закладу.

Про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ст. 277-2 та 278 КУпАП, він повідомлений не був, постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності не вручалася, про що свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З початком повномасштабного вторгнення він був мобілізований до ЗСУ, де проходить службу до теперішнього часу, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , має військову спеціальність «водій», що підтверджується записом у військовому квитку та періодично має потребу керувати транспортними засобами, в т.ч. для виконання бойових завдань.

Про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування він не знав, участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення не брав, оскільки не був повідомлений про час та місце розгляду. Натомість мав на руках оригінал посвідчення водія і міг безперешкодно керувати транспортними засобами.

Постанова про накладення адміністративного штрафу у розмірі 34000 грн. на виконанні у відділі ДВС не перебуває.

17.06.2024 року транспортний засіб яким він керував було зупинено працівниками поліції і при наявності посвідчення водія в оригіналі на руках, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Саме тоді, 17.06.2024 року йому і стало відомо, про позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно ч. 6 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Строк протягом якого на нього може бути накладено адміністративне стягнення за правопорушення скоєне начеб то ним - ОСОБА_1 27.11.2021 р. закінчується 27.11.2022 року.

З інформації офіційного сайту «Судово влада України» встановлено, що постанова про накладення адміністративного стянення прийнята судом 02.11.2022 року, однак з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, її оприлюднення тільки з 22.08.2023 року.

Відповідно ч. 1 розділу II Порядку ведення єдиного державного реєстру судових рішень електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується КЕП судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.

Відповідно ч. 1 розділу III Порядку ведення єдиного державного реєстру судових рішень електронний примірник судового рішення або окремої думки судді оприлюднюється шляхом надсилання до Реєстру у день його виготовлення засобами АСДС. Реєстраційні відомості, зазначені в пункті 3 розділу II цього Порядку, надсилаються до Реєстру у складі електронного документа, який вони описують.

З наведеного вбачається, що оприлюднене рішення суду 22.08.2023 року було прийнято виключно в цей же день, а саме 22.08.2023 року, тобто після закінчення однорічного терміну передбаченого ч. 6 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як один рік з дня вчинення правопорушення.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

З вищенаведеного вбачається, що строки можливого притягнення його до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 27.11.2021 р., та відповідно до вимог ч.6 ст.38 КУпАП, закінчилися 27.11.2022 р.

Тобто, після 27.11.2022 р., в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього- ОСОБА_1 , не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю.

Натомість суд першої інстанції в порушення вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочав провадження в справі, розглянув її по суті та постановив рішення.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що постанову місцевого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_2 у підтримку апеляційних вимог ОСОБА_1 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що пропущений строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2022 в судовому засіданні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, ОСОБА_1 присутнім не був.

В матеріалах справи місться супровідний лист про направлення ОСОБА_1 копії постанови від 02.11.2022, проте даних щодо отримання ОСОБА_1 копії судового рішення немає.

Враховуючи вказані обставини, а також наведені апелянтом доводи щодо поважності пропущеного строку, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.11.2022 стосовно ОСОБА_1 , як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Згідно п.2.4 Правил дорожнього руху України, передбачено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР.

Згідно п.8.9 «б» Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотримання правил зупинки.

Частина перша статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частина 4 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду,

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2021 року близько о 03 год. 16 хв. в м.Олександріїя по вулиці 6-го Грудня, 8, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ 110206 державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкненням проблискового маячка синього та червоного спеціального звукового сигналу, водія зупинено шляхом блокування його транспортного засобу чим порушив вимоги п.2.4 та 8.9 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що 27.11.2021 року о 03 год. 39 хв. в м.Олександрія по вулиці 6го Грудня 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_1 та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції вживав алкогольні напої, а саме слабоалкогольний напій «оболонь ром-кола», ємкістю 0,33 літра та обороти частини спирту 8.0 процентів. Від керування транспортного засобу відсторонений, чим порушив вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.4 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.4 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується доказами доданими до протоколів, які розглянуті в судовому засіданні, а тому є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях підтверджується доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №115483 від 27.11.2021 року, відповідно до якого 27.11.2021 року близько о 03 год. 16 хв. в м.Олександріїя по вулиці 6-го Грудня, 8 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ 110206 державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу;

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 серія №119180 від 27.11.2021 року встановлено, що 27.11.2021 року о 03 год. 39 хв. в м.Олександрія по вулиці 6го Грудня 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_1 та після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції вживав алкогольні напої;

- відеозаписом, який міститься на оптичному носії інформації DVD-R , на якому об`єктивно зафіксовані обставини викладені у протоколах про адміністративні правопорушення серія ААБ №115483 від 27.11.2021 року та серія ДПР18 серія №119180 від 27.11.2021 року стосовно ОСОБА_1 .

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.4 ст.130 КУпАП і такий висновок ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що оприлюднення постанови у ЄДРСР тільки 22.08.2023 року свідчить про те, що рішення було прийнято виключно в цей же день, тобто після закінчення однорічного терміну передбаченого ч. 6 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення є надуманими, безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як убачається з матеріалів справи, адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122-2, ч.4 ст.130 КУпАП вчинені ОСОБА_1 27.11.2021 року, тобто однорічний термін для накладення адміністративного стягнення спливає 27.11.2022 року.

Постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про визнання винуватості ОСОБА_1 винесена 02 листопада 2022 року, тобто в межах строку передбаченого ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Таким чином, апеляційні доводи ОСОБА_1 про винесення постанови щодо нього 22.08.2023 у зв`язку із її оприлюдненням в ЄДРСР є безпідставними та необґрунтованими, оскільки чинне законодавство пов`язує винесення постанови у зв`язку з закінченням розгляду справи (ст.ст. 283, 285 КУпАП), а не з її оприлюдненням в ЄДРСР, як про це помилково зазначає апелянт.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 про допущення порушенням норм процесуального права суддею районного суду під час розгляду справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів та доказів які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено, суду апеляційної інстанції не надано і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення. Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи та приписам ст.ст.23, 33, 36, 38 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко