ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 466/9635/23Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я.
Провадження № 33/817/110/24 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 04 вересня 2023 року о 20 год. 15 хв., на АД М-09 35 км, керував транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом загальним KRONE, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2022 року. Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1(А) ПДР України, ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що при розгляді справи порушено його права, оскільки її розглянуто без його участі, а сам протокол складено із порушеннями.

Зазначає, що судом не з`ясовано усі обставини справи, а в матеріалах провадження відсутні належні докази його вини, зокрема відеозапис щодо законності зупинки транспортного засобу. Апелянт також вказує, що транспортним засобом він не керував, а на моменту зупинки автомобілем керувала інша особа, а він лише перебував у кабіні авто у якості інструктора водія.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, котрий підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пунктів 2.1(а) Правил дорожного руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №039480 від 04 вересня 2023 року; аудіовізуальному диску, на якому міститься відеозапис подій, що мали місце 04 вересня 2023 р.; рапорті інспектора роти №2 взводу №1 баталйьону УПП в Тернопільській області ДПП старшого лейтенанта поліції Райчаковського М. від 04 вересня 2023 року.

Так, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Ч.5 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Віповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №719063 від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вказаним доказам суд дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що вчинено повторно протягом року.

Таким чином, з аналізу справи вбачається, що суд дійшов вірного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та правильно призначив йому адміністративне стягнення в межах санкції даної статті, з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що на час складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення той автомобілем не керував. Свідок зазначив, що автомобілем керував він сам, а ОСОБА_1 лише знаходився в автомобілі в якості його інструктора. Після того, як працівники поліції зупинили транспортний засіб він сам з автомобіля не виходимв, а усі необхідні документи поліцейським надавав ОСОБА_1 який вийшов з автомобіля та пройшов з працівниками поліції. Коли повернувся до автомобіля, ОСОБА_1 Повідомив, що відносно нього склали протокол.

Такі покази свідка ОСОБА_2 апеляційний суд оцінює критично та вважає їх надуманими, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи та повністю спростовуються долученими до матеріалів справи доказами.

Так, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 при спілкуванні із поліцейськими підтвердив факт керування саме ним транспортним засобом і відсутність у нього на те посвідчення водія. При цьому, на запитання поліціейського про те, чи є у ОСОБА_1 якась особа, яка б могла сісти за кермо, останній повідомив, що зможе й сам доїхати, на що поліцейський заперечив.

Отже, не знайшов свого підтвердження факт керування іншою особою транспортним засобом та присутність свідка ОСОБА_2 в автомобілі у якості водія.

З цих же підстав апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта про те, що на момент зупинки автомобіля працівниками поліції, він не виконував функції водія. При цьому, про таку обставину апелянт не повідомляв поліцейських на місці події та не зазначав про це на час складання протоколу у своїх поясненнях, які він взагалі відмовився надавати.

Також необґрунтованими є доводи апелянта про безпідставність зупинки автомобіля, оскільки, як вбачається з матеріалів справи він був зупинений на блокпості через те, що поступило орієнтування, що він керує транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, що поліцейським йому було роз`яснено.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявні у справі докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою та доповнюють одні одних, належним чином доводять обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та спростовують твердження апелянта.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя