Справа №461/8633/24
Провадження №3/461/3224/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В., за участю секретаря судового засідання Гнаткович В. С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який є військовослужбовцем,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 154314, 19.10.2024 о 18:30 год. у м. Львові, по вул. Під Дубом 7Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушивши повторно протягом року вимоги п. 2.1а ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бандирський А. С. скерував до суду клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначає, що 19.10.2024 о 18:13 год. за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 7Б, працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та повідомили йому, що причиною зупинки транспортного засобу було те, що він не виконав вимогу дорожнього знаку та здійснив поворот ліворуч. Однак, працівники поліції, незважаючи на те, що нібито зафіксували факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, не винесли постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про те, що підстав для притягнення його до адміністративною відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку, передбаченого п.3.23 ПДР, не було. Вказує, що на відеозаписах, що наявні в матеріалах справи, не зафіксований факт порушення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правоворушенн. Відтак, вважає, що належні та допустимі докази, які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ПДР, що стало підставою, передбаченою ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», для зупинки транспортного засобу, відсутні, а тому і всі подальші дії працівників поліції, зокрема, складання протоколу серії ЕПР1 № 154314 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП є неправомірними.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні заперечив та підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, наведених у ньому.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що знаходяться у матеріалах адміністративної справи, зокрема: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 154314 від 19.10.2024, поясненнями правопорушника, наданими у судовому засіданні, відеозаписами з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Наталії ДЯКІВ згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього, як вбачається з довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Наталії ДЯКІВ згідно інформаційного порталу Національної поліції України, та встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_3 30.05.2024 притягався Личаківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 21.04.2024 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відсутність підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», суд зазначає таке.

Підстави зупинки поліцейським транспортного засобу наведені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Зокрема, відповідно до ст. 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

Поліцейський має право вимагати від особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (пункт 2 статті 32 Закону України «Про національну поліцію»).

Як вбачається з долученої до матеріалів справи постанови про накладення адміністративного стягнення по справі у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3299579 від 19.10.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки він 19.10.2024 о 18:33 год. у м. Львові по вул. Під Дубом 7Б не виконав вимогу дорожнього знаку 3.23 та здійснив поворот ліворуч, а також не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.2.1.б ПДР.

Як встановив суд у судовому засіданні, вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась та скасована у встановленому законом порядку не була.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для закриття провадження у цій справі.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано.

Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Наталії ДЯКІВ, згідно з інформаційним порталом Національної поліції України станом на 21.10.2024 за гр. ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Вважаю, що дії гр. ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, не маючи права на керування таким, повторно, протягом року.

Беручи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що стягнення слід визначити у межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу без конфіскації транспортного засобу, оскільки такий у останнього відсутній.

При цьому, суд не застосовує таке стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 водійського посвідчення не отримував.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення в виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, cуддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя Ольга ПАВЛЮК