ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ст. 122-5 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2024 року о 17 год. 30 хв., в м. Києві по бул. Чоколівський, 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "TOYOTA CAMRY" д.н.з НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння , а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст.130 КУпАП.

Крім того, 14.09.2024 року о 18 год. 10 хв. в м. Києві по бул. Чоколівський, 42, водій ОСОБА_1 використовував спеціальні сигнали червоного та синього кольору та не мав на це відповідних дозволів, чим порушив п. 32.2 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-5 КУпАП.

З приводу зазначених фактів щодо ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 122-5 та за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Зазначені протоколи розглядаються одночасно, на підставі ст. 36 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляди справи, за допомогою повідомлення на вказаний ОСОБА_1 номер мобільного телефону, про що матеріали справи містять відповідні довідки та телефонограми.

Крім того, під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлено про місце розгляду справи. Таким чином ОСОБА_1 безперечно розумів, що за вказаною ним адресою та номером телефону судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до диспозиції ст. 122-5 КУпАП, адміністративним правопорушенням є порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Під спеціальним світловим сигнальним пристроєм слід розуміти світловий пристрій, що має змінну частоту світлових імпульсів та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні або спеціальні транспортні засоби.

Під спеціальним звуковим сигнальним пристроєм слід розуміти звуковий пристрій, що має змінну основну частоту (за винятком охоронної сигналізації) та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні транспортні засоби.

Згідно п. 32.2 а) ПДР України, з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком "Діти"), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів; (№ 1376 від 09.12.2022).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, підтверджуються наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129317, складеним 14 вересня 2024 року, що підтверджує особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність на транспортному засобі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , спеціального пристрою з сигналами червоного та синього кольору;

- відеозаписами з оптичного диску DVD-R, марки «HP» (4,7 GB/120min/16Х), якими підтверджується факт огляду транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , на наявність спеціальних звукових сигнальних пристроїв;

- карткою обліку адміністративного правопорушення від 14.09.2024 р., яким також підтверджується встановлення та використання ОСОБА_1 спеціальних сигналів червоного та синього кольору;

- рапортом інспектора УПП у м. Києві ДПП 1 взводу 3 роти 1 батальйону 1 полку ст. лейтенанта поліції Петриком О. та фото з вилученим спеціальним пристроєм.

Доказів на спростування обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду не надано.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, документи, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Суд зважаючи на відомості, які відображають долучені до матеріалів справи відеозаписи, які наявні на оптичному носієві, констатує факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 32.2 а) ПДР України, оскільки останній, за обставин вказаних в протоколі, керуючи транспортним засобом, використовував спеціальні звукові сигнальні пристрої, без належного на те дозволу , що відповідає диспозиції ст. 122-5 КУпАП.

Таким чином, об`єктивно оцінивши наявні докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність, за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджуються наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №826701, складеним 14 вересня 2024 року, що підтверджує особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення та здійснення відеофіксації вказаної події;

- відеозаписом з оптичного диску DVD-R, марки «HP» (4,7 GB/120min/16Х), якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від неодноразової пропозиції працівника поліції щодо проходження ним, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і стало підставою для складання поліцейським адміністративного матеріалу;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджує законну вимогу працівника поліції на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ;

- відомостями з ЄДРСР, справа №757/57192/23-п, якими підтверджується, що 22 грудня 2023 року постановою Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-5 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- відомостями з ЄДРСР, справа №740/8432/23, якими підтверджується, що 02 лютого 2024 року постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП застосовано до нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 12 (дванадцять) років 4 (чотири) місяці 7 (сім) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- відомостями з ЄДРСР, справа №757/11521/24-п, якими підтверджується, що 02 квітня 2024 року постановою Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника;

- відомостями з ЄДРСР, справа №755/3794/24, якими підтверджується, що 24 травня 2024 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та за ст. 122-5 КУпАП та на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП застосовано до нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років 17 (сімнадцять) днів.

Суд зважає, що доказів на спростування обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду не надано.

Слід зазначити, що дане адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яке розглядається судом щодо притягнення останнього за ч. 3 ст. 130 КУпАП, було вчинено після винесення постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року та постанови Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року та до закінчення одного року з моменту коли останнього було піддано адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому на момент скоєння аналогічного правопорушення його склад відповідає ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5. ПДР України, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , будучи двічі протягом року притягнутим до відповідальності за відмову від огляду на стан сп`яніння (02 квітня 2024 року та 24 травня 2024 року), знову відмовився від огляду на стан сп`яніння (14 вересня 2024 року), відповідні його дії та ознаки сп`яніння були зафіксовані засобами відеофіксації та у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції, то це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлені.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, суд зважає на наступне.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

З огляду на наведене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення, яке було застосоване постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року у справі №755/3794/24 за ч. 1 ст.122-5, ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка 04 червня 2024 року набрала законної сили. За підрахунками суду, станом на 21 листопада 2024 року вказана невідбута частина стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами становить 9 (дев`ять) років 7 (сім) місяців 10 (десять) днів.

Крім того, суд звертає увагу, що санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП також передбачає додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №826701, автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , не належний ОСОБА_1 , оскільки власником даного транспортного засобу є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, оскільки транспортний засіб, який слугував знаряддям вчинення даного адміністративного правопорушення, не належить порушнику, у суду відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як конфіскація.

У зв`язку з цим, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, їх підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема те, що останній систематично порушує порядок користування та керування транспортними засобами, зважаючи на належність транспортного засобу іншій особі, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з необхідністю приєднання невідбутої частини стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, яку було встановлено останньому раніше, що на переконання суд буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також буде підставою для запобігання вчиненню ним нових аналогічних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 30, 36, 40-1, 122-5, 130, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-5 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

- за ст. 122-5 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з конфіскацією спеціальних світлових сигнальних пристроїв;

- за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 покарання у виді стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу та з конфіскацією спеціальних звукових сигнальних пристроїв.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до стягнення, призначеного ОСОБА_1 за даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року у справі №755/3794/24 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 19 (дев`ятнадцять) років 7 (сім) місяців 10 (десять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу та з конфіскацією спеціальних звукових сигнальних пристроїв.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, повинна бути надіслана правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В.Кравченко