ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/383/24 Справа № 703/2120/24 Категорія: ч.1 ст. 173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Крива Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , захисника Карпов С.О., представника потерпілого - адвоката Вакуленка О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт: НОМЕР_1 від 24.04.1996 р., РНОКПП: НОМЕР_2 , військового пенсіонера, офіцера запасу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,6 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 24 березня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попри волю останнього наполягав на зустрічі, внаслідок чого викликав у останнього емоційне хвилювання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,6 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_1 та захисник в інтересах правопорушник ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу, в якій просять:

Скасувати Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.24 року та прийняти рішення про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що дана постанова підлягає до скасування, оскільки є необгрунтованою, прийнята із грубим порушенням норм процесуального права, не відповідає законодавству України.

Вказує, що жодного доказу того, що саме 24.03.2024 ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали адміністративної справи не містять. Інформації від малолітнього потерпілого, його законного представника органів опіки і піклування про вчинення домашнього насильства саме 24.03.2024 до органів поліції не надходили. З пояснень малолітнього ОСОБА_3 та його матері, інформація про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 саме 24.03.2024 року відсутня.

Щодо висновків психолога ФОП ОСОБА_4 , студії психологічних послуг «Гармонія» від 01 червня 2021 р„ від 14 листопада 2022 р., та від 12 березня 2024 р. які суд першої інстанції визнав як докази вини ОСОБА_1 слід зазначити, цими висновками не підтверджується факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 24.03.2024 року та факт спричинення емоційного хвилювання потерпілого саме цього дня. Крім того, не підтверджено відповідними документами фаховість психолога.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.04.2024 року не зазначено ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол, не зазначено час коли ОСОБА_1 вчинялось інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримав подану апеляційну скаргу, представника потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв не обґрунтоване рішення, не правильно оцінивши докази, а в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно положень передбачених ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП насильством в сім`ї - є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Із ч. 2 ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції встановив, що до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 24.03.2024 року вказаного правопорушення, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, вивчаючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції не встановлено жодного доказу того, що саме 24.03.2024 ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, стосовно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інформації від малолітнього потерпілого, його законного представника, органів опіки і піклування про вчинення домашнього насильства саме 24.03.2024 до органів поліції не надходили. З пояснень малолітнього ОСОБА_3 та його матері, інформація про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 саме 24.03.2024 року відсутня.

Крім того, з висновків психолога ФОП ОСОБА_4 , студії психологічних послуг «Гармонія» від 01 червня 2021 р., від 14 листопада 2022 р., та від 12 березня 2024 р. на які послався, як на доказ вини ОСОБА_1 суд першої інстанції, вбачається, що цими висновками не підтверджується факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 24.03.2024 року та факт спричинення емоційного хвилювання потерпілого саме цього дня відсутній.

З матеріалів справи вбачається лише загальна картина конфліктно-негативних відносин між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною на протязі тривалого часу, однак це не свідчить про вчинення домашнього насильства стосовно малолітнього сина саме 24.03.2024 року.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі з`ясованих обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника слід задовольнити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - задовольнити.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок