Справа № 444/847/24
Провадження № 3/444/593/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю в режимі відеоконференції ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Гельо С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Водій ОСОБА_1 17.02.2024 року о 19 год. 40 хв. на автомобільній дорозі під`їзд до м. Львова М-06-03 3 км +700 м керував транспортним засобом ВМW Х5 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в законному порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що 17.02.2024 року він зустрівся з товаришами, які запросили його на святкування день народження. Вони трошки посиділи, посвяткували, і потім під вечір друг попросив їх, щоб вони відвезли його додому. Вони погодилися, з ним ще був його друг ОСОБА_2 , який сів за кермо. Він сидів на задньому сидінні. Коли за ними почала їхати патрульна машина поліції, то ОСОБА_3 був за кермом, однак, він не мав із собою посвідчення водія. Приблизно на відстані 15 метрів перед їх автомобілем зупинилася поліцейська машина, ОСОБА_3 перелякався, що він без документів і попросив, щоб вони помінялися місцями. Так, ОСОБА_2 пересів на заднє сидіння, а він пересів за кермо автомобіля. Вдалося це їм легко, оскільки габарити автомобіля дозволяли так зробити без зайвих зусиль. В цей час автомобіль вже стояв, і він не керував автомобілем. ОСОБА_1 зазначив, що він не був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив лише декілька грам пива. Надалі працівники поліції підійшли до автомобіля і він надав їм свої документи, однак, від проходження огляду він відмовився, оскільки він фізично не керував автомобілем. З ними в автомобілі ще був друг ОСОБА_4 , який сидів з переду на пасажирському місці. З працівниками поліції спілкувався в основному він. Потім вони викликали людину, яка змогла їх забрати.

Допитаний в судовому засідання 23.10.2024 року свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що він є добрим давнім другом ОСОБА_1 з дитинства, надав показання про те, що 17.02.2024 року приблизно о 20.00 год. вони їхали з м. Львова по навігатору, в дзеркалі заднього виду він побачив, що за ними їде машина поліції, він припаркував автомобіль. Свої документи він залишив в автомобілі ОСОБА_1 . Коли їх зупинили, то в нього виник страх у зв`язку з тим, що в нього не має документів і ще через те, що це могли бути працівники ТЦК, які можуть перевіряти документи. Тоді, ОСОБА_1 запропонував йому помінятися з ним місцями. З працівниками поліції вони спілкувалися через відкрите вікно автомобіля біля сидіння водія. Можливо те, що від їх знайомого був запах алкоголю і спровокувало працівників поліції. Далі ОСОБА_1 пішов з працівниками поліції до їх автомобіля і що відбувалося він не чув, оскільки сидів в автомобілі. Свідок зазначив, що автомобілем керував він, однак, надалі з такою заявою до працівників поліції він не звертався.

Захисник ОСОБА_1 - адвоката Гельо С.Б. подав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що у відповідності до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та долученого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, очевидно, що до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та місці.

Як вказує ОСОБА_1 , близько 20 год. 17.02.2024 року, перебуваючи на місці пасажира, на задньому сидінні автомобіля BMW Х5, під керуванням його знайомого ОСОБА_5 , автомобіль почало переслідувати авто поліції, з ввімкненням червоних проблискових маячків та звукового сигналу. Водій ОСОБА_5 одразу не зупинявся, і в цей час просив ОСОБА_1 пересісти на місце водія, так як не має біля себе посвідчення водія та будь-яких документів, які посвідчують особу, а період дій воєнного стану це є підставою для затримання особи. Усе відбувалося дуже швидко, не більше 20-30 сек., і ОСОБА_1 , не оцінивши наслідки таких дій, погодився на прохання ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 зупинився па правій частині смуги руху, і швидко пересів на місце пасажира позаду, а ОСОБА_1 на місце водія. Вказане стало можливим через конструктивні особливості автомобіля, а саме великі габарити салону автомобіля, що й дозволило швидко переміститись водію і пасажиру. Вказані дії працівники поліції не помітили, так, як на вулиці була темна нора доби і падав дощ. Підійшовши до місця водія, за ним перебував уже не водій, а пасажир ОСОБА_1 , на якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан сп`яніння, так як не керував транспортним засобом і був помилково впевненим, що дані дії не тягнуть за собою відповідальності за ст.130 КУпАП.

На долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписах з бодікамер працівників поліції, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а навпаки підтверджують пояснення останнього, щодо фактичних обставин подій.

Так, з детального аналізу відеозаписів з бодікамер 470303 (файл clip-0) та 471794 (файл clip-8) зафіксовано, наступні події: о 19год. 36хв. 54сек. працівники поліції розпочали переслідувати авто, ввімкнувши звукові сигнали; о 19год. 37хв. 08сек. працівники поліції між собою горять «..нерозбірливо... міг пересісти, та чекай, бач він не зупиняється, будеш бігти за ним, чи то»; о 19год. 38хв. 20сек. автомобіль працівників поліції зупиняється; о 19год. 38хв. 27сек. відкривається вікно водія, де за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 ; починаючи з 19 год. 57 хв. та в подальшому на відеозаписах зафіксовано ОСОБА_5 , який перебував на місці пасажира позаду.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 повністю відповідають подіям зафіксованим на відеозаписах. Так, з моменту початку зупинки авто до фіксації ОСОБА_1 на місці водія пройшло 1 хв. 33 секунди, що очевидно є достатнім для переміщення осіб в салоні авто.

За вищеописаних обставин, суду не надано жодних доказів які б встановлювали факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці вказаному в заперечуваному протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні 23.10.2024 року захисник подані ним письмові заперечення підтримав в повному обсязі, просив адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , доводи захисника Гельо С.Б., суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №570556 від 17.02.2024 року;

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відмовився;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №1463535 від 17.02.2024 року згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано попередження за ст. 125 КУпАП;

-CD-диском з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 17.02.2024 року за участі ОСОБА_1 (арк.спр.2);

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Із оглянутого під час розгляду справи відео записаного на двох СD дисках події, яка мала місце 17.02.2024 року за участі ОСОБА_1 , встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебував на місця водія в салоні автомобіля, не заперечував працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, та неодноразово ствердив, що він сів за кермо автомобіля. Також на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомого технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Даний відеозапис містить інформацію щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Розгляд справи в суді проводиться щодо з`ясування саме обставин порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №570556 від 17.02.2024 року, а також оглянутим судом відеозаписом події, яка мала місце 17.02.2024 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та відмовився пройти огляд в медичному закладі, чим своїми діями останній порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 уповноваженими працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наданий до протоколу відеозапис містить інформацію щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 , а також показання свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а пересів, коли вже транспортний засіб був зупинений, є необґрунтованими, спростовуються наданим працівниками поліції відеозаписом, та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Гельо С.Б. викладені в письмовому запереченні та в судовому засіданні 23.10.2024 року спростовуються наданим суду відеозаписом та не спростовують висновок суду про наявність вини та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 .

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено) 605 грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.