ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6258/24 Головуючий 1 інстанції: Губська Я.В.
Провадження №33/818/1615/24 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 14 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою встановлено, 01 липня 2024 року о 20:02 год. в м.Харкові по вул. Шевченка, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 3008» д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі, що підтверджується висновком №1859 лікаря нарколога КНП ХОР «ОКНЛ», чим порушив п.2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів зазначив, що він зупинив транспортний засіб самостійно, без будь-яких вказівок з боку працівників поліції, оскільки отримав наказ прибути за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26. Вважає, що суд першої інстанції не визначив статус та інформацію про осіб, заінтересованих у його перевірці на стан алкогольного сп`яніння, які були присутні на відеозаписі та спілкувались з поліцейськими перед його приїздом. Звертає увагу на те, що у відеоматеріалах справи є інформація про те, що він виконує обов`язки служби цілодобово та перебував у Харкові у службових справах, а також те, що він здійснював обов`язки на власному автомобілі, у зв`язку зі знищенням службового автомобіля, який був за ним закріплений.

У судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 , а також його захисник Литочкін І.О. не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.

22 листопада 2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Литочкіна І.О. про розгляд справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника за наявними в матеріалах справи доказами та доводами. Сторона захисту у повному обсязі підтримує свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просить її задовольнити.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі та без участі захисника Литочкіна І.О., враховуючи відомості, які містяться в матеріалах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених п. 2.9 А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №902124 від 01 липня 2024 року, в якому зазначено про те, що 01 липня 2024 року о 20 годині 02 хвилини в м.Харкові по вул.Шевченка біля б. 26 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу КНП ХОР «ОКНЛ» №1859 від 01 липня 2024 року, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (арк.1).

В матеріалах справи також міститься рапорт інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП, капітана поліції Локтіонова Є., згідно з яким, 01 липня 2024 року приблизно о 19 годині 50 хвилин до них звернувся громадянин, який повідомив про те, що на Шевченко біля буд. 26 в м. Харкові, їде громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зупинивши авто, на яке вказав громадянин, а саме Peugeot 3008, д.н.з. НОМЕР_2 , вони підійшли представились та повідомили причину зупинки, а також те, що ведеться відеофіксація, після чого попросили документи на авто та на право керування транспортним засобом. Із документів, дізнались, що авто «Peugeot 3008» д/н НОМЕР_2 керував громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , який є діючим військовослужбовцем ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальник фінансово-економічної служби. Під час спілкування з громадянином ОСОБА_1 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, останньому запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager 6820, на що ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що буде проходити тільки у лікаря нарколога, після чого вони вирушили до медичного закладу КНП ХОР ОКНЛ. Пройшовши огляд у лікаря нарколога було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує висновок №1859 від 01 липня 2024 року лікаря нарколога КНП ХОР ОКНЛ. На громадянина ОСОБА_1 складено протокол ААД 902124 за порушення п.2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 був відсторонений від права керування транспортним засобом шляхом закриття авто та вирушенням у невідомому напрямку. Авто залишено на місці зупинки без порушення ПДР України. Всі події зафіксовані на боді камери 474464, 470432, 470801 з 19 год. 50 хв. по 22 год.58 хв. В протоколі помилково в графі додається вказано направлення (арк.6).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 під час події мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6820 не проводився, у зв`язку з відмовою (арк. 5).

Відповідно до відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1859 від 01 липня 2024 року вбачається, що 01 липня 2024 року гр. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (арк.4).

В матеріалах справи також міститься відеозапис події від 01 липня 2024 року за участю ОСОБА_1 (арк.3), відповідно до якого працівник поліції питає у чоловіка: «Це він на автомобілі Peugeot?», на що останній відповів: «Так». У цей час, їде автомобіль білого кольору Peugeot, з номерним знаком НОМЕР_2 , та зупиняється біля узбіччя. Водій виходить із-за керма. Працівник поліції підійшовши до автомобіля, представився, та попросив надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Водієм виявився ОСОБА_1 , який повідомив, що він є військовим. На питання працівника поліції, ОСОБА_1 сказав, що нічого не вживав та зробив подих у бік працівника поліції. Поліцейськими у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, однак, погодився пройти огляд у відповідному медичному закладі. ОСОБА_1 разом із працівниками поліції проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У медичному закладі ОСОБА_1 добровільно надав зразок біологічного середовища, а саме сечі та крові. Отримавши висновок лікаря, де підтвердився факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 були роз`яснені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Водія також було відсторонено від права керування транспортним засобом.

Таким чином, відеозапис містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, належить врахувати, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)»; «Тимчасово вилучені документи»; «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де останній написав, що «згоден» та поставив свій підпис.

Будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі або зауважень щодо незаконних дій працівників поліції та медичного персоналу, ОСОБА_1 не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, а також висновок лікаря нарколога №1859 від 01 липня 2024 року, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції та медичного персоналу до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Поряд із цим, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП, а також дій працівників медичного закладу при проведенні огляду водія на стан сп`яніння та складанні висновку № 1859 від 01 липня 2024 року.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій працівників поліції та медичного закладу.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв з боку сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення протоколу та інших процесуальних документів, а також дій працівників медичного закладу при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і складання висновку за результатами цього огляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він перебував у Харкові у службових справах на власному автомобілі, оскільки службовий автомобіль, який за ним було закріплено, був знищений, є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження та відеозапису, ОСОБА_1 01 липня 2024 року в м. Харкові по вул. Шевечнко, 26, керував транспортним засобом «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_2 , тобто поза межами військової частини. Крім того, ОСОБА_1 не надав відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням, він виконував обов`язки військової служби.

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 24 травня 2022 року до теперішнього часу (арк.26).

Згідно копії посвідчення офіцера, ОСОБА_1 знаходиться на військовій службі в Збройних Силах України на посаді начальника фінансово-економічної служби військової частини (арк.22).

Разом з тим, будь-яких підтверджуючих документів про те, що ОСОБА_1 саме у цей день під час спілкування з працівниками поліції виконував свої службові обов`язки і знаходився на службі, а також те, що його службовий автомобіль був знищений, у зв`язку з чим, йому приходилось виконувати свої обов`язки на власному автомобілі, апеляційному суду надано не було, що вочевидь спростовує твердження апелянта в цій частині.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не визначив статус та інформацію про осіб, заінтересованих у перевірці на стан алкогольного сп`яніння, які присутні на відеозаписі, є суб`єктивними, оскільки суд перевіряє в межах відомостей протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не зазначено будь-яких осіб чи свідків, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, а тому суд не вправі вийти за межі своїх повноважень.

Більш того, наявність сторонніх осіб на відеозаписі не впливає на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Поряд із цим, належить врахувати, що з відеозапису вбачається, що ці особи повідомили працівників поліції про те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 3008, знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. ОрганиНаціональної поліції зобов`язані реагувати на інформацію, отриману з будь-яких джерел та яка стосується конкретної особи або містить фактичні дані про вчинення правопорушення, яка може бути перевірена, що узгоджується з приписами п.5 ч.1 ст.23 Закона України Про Національну поліцію.

Таким чином, працівники поліції, перевіряючи наявну інформацію, при спілкуванні з водієм виявили ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку. Водночас, матеріали справи не містять даних щодо заінтересованості працівників поліції у складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він зупинився самостійно, а не на вимогу працівника поліції, не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Отже, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков