Дата документу 22.11.2024
Справа № 334/8774/24
Провадження № 3/334/3631/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріал у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

18.10.2024 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№153121, відповідно до якого, 18.10.2024 року о 04:23 год. в м. Запоріжжі на вул. Зелена, 45, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Sens» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotester «Drager» та у медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти обставин, викладених у протоколі, суду пояснив, що 17.10.2024 року від разом з дружиною і малолітньою дитиною перебували у гостях на сімейному святі, де і залишились ночувати. Посеред ночі, 18.10.2024 року власниця квартири, в якій вони спали, влаштувала побутову сварку та вигнала його разом із сім`єю на вулицю. Оскільки в нічний час в місті діяла комендантська година та лунав сигнал повітряної тривоги, то вони пішли до свого автомобіля, запаркованого неподалік під навісом, щоб дочекатись ранку та потім повернутись додому. В той момент, коли вони складали речі у автомобіль та збирались в ньому переночувати, до них під`їхав патрульний автомобіль та працівники поліції повідомили, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та склали протокол про керування транспортним засобом у стані сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував той факт, що ввечері на святі вживав алкогольні напої, тому і не проходив медичний огляд. Однак, усвідомлюючи факт вживання алкоголю та можливі негативні наслідки, він свідомо не керував автомобілем, навіть не перебував за його кермом, дружина з дитиною також знаходились на вулиці поряд із автомобілем та чекали поки від складе речі у багажник, маючи намір переночувати в салоні автомобіля. Тому, просить закрити провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що у вказаний в протоколі час він вийшов на вулицю, оскільки забув зарядний пристрій від телефону в автомобілі. Коли він підійшов до свого автомобіля, також запаркованого під навісом поряд із автомобілем ОСОБА_1 , який в цей час разом із сім`єю знаходився біля свого автомобіля та складав речі. При цьому в салоні горіло світло, але двигун автомобіля не працював. Саме в цей час під`їхав патрульний автомобіль.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до статей 245, 252 КУпАП суддя встановив.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.9. а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до абзацу 1 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. В абзацах 3 та 4 даного пункту встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, у судовому засіданні судом досліджений відеозапис, долучений до матеріалів справи, яким дійсно підтверджуються пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, навіть не перебував за його кермом, що також підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 . Тому, суд вважає, що оскільки відсутній сам факт керування транспортним засобом, тому і вимога працівника поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння була необґрунтованою.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, натомість, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повністю спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП). Винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд не має права самостійно відшукувати докази на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін