П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року Справа № 608/2072/24

Номер провадження3/608/827/2024

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягувався,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року поліцейським офіцером громади СВГ ВППП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Лісовським Б.Б. було складено адміністративний протокол серії ВАД № 162772 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про те, що він 07.08.2024 року о 10:00 годині вчинив повторно домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які виразились в хапаннях за руку, словесних образах, нецензурній лайці, приниженнях, образах, чим могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ст. 1 Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству », відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вказаний протокол автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями розприділено для розгляду судді Запорожець Л.М.

Особа щодо якої складено адміністративний протокол серії ВАД № 162772 ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього письмові докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимим доказами та відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами факти, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_1 , направлені на вчинення ним домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 .

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою перевірки пояснень, даних працівникам поліції, а також з метою встановлення істини у справі, суд викликав в судове засідання працівника поліції ОСОБА_3 , яка склала зазначений адміністративний протокол. Однак вказаний працівник поліції до суду не з`явився.

В протоколі взагалі відсутня відмітка про свідків (очевидців події) та відсутні пояснення особи, щодо якої складено адміністративний протокол, а також немає доказів, що він відмовився давати такі пояснення.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від представника органу, який склав вищевказаний адміністративний протокол, до суду не подано.

Крім цього не долучено доказів, що особа раніше притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 чи ч. 2 ст. 173-1 КУпАП, відсутні постанови про накладення стягнень.

Вказані факти свідчать про безпідставність та неправомірність складення працівником поліції вищевказаного протоколу серії ВАД № 162772 від 12.08.2024 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за недоведеністю його вини та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки, з дня вчинення адміністративного правопорушення минуло більше, як три місяці, то провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю ще і відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі п.1 п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ч. 2 ст. 173-2 , ст.ст. 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, провадженням закрити на підставі п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеністю його вини, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Згідно з оригіналом

Суддя : ( підпис)

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/2072/24 (3/608/827/2024).

Постанова набрала законної сили 26 листопада 2024 року.

Суддя Л. М. Запорожець