Справа № 159/3104/24 Провадження №33/802/487/24 Головуючий у 1 інстанції:Чалий А. В.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Косендюка Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Косендюка Ярослава Анатолійовича на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Грілвуд», визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона як головний бухгалтер допустила порушення вимог абз. «б» п.п.200.4 ст.200, абз. «в» п.п.200.14 ст.200 ПК України та розд.V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затвердженого наказом МФ України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 № 159/28289 внаслідок чого ТОВ «Грілвуд» відмовлено в бюджетному відшкодуванні ПДВ на рахунок платника у банку в податковій Декларації за лютий 2024 року на суму 177 582 грн.

Такі її дії кваліфіковано за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Косендюк Я.А. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим через неповне з`ясування судом усіх обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає про те, що ОСОБА_1 як головний бухгалтер ТОВ «Грілвуд» не може нести відповідальність, оскільки вона податкової звітності не подавала. При цьому, відповідно до довідки з ЄДР вбачається, що єдиною особою, яка може вчиняти дії від імені вказаної юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо є керівник Товариства. Тому головний бухгалтер відповідальна лише за ведення бухгалтерського обліку, однак не уповноважена на підписання та подання податкової звітності від імені ТОВ «Грілвуд», оскільки такі повноваження має лише керівник.

Окрім того зазначає, що акт перевірки, на який послався суд першої інстанції в якості винуватості ОСОБА_1 не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки він є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Також вказує про те, що особою яка складала протокол порушено норми КУпАП, оскільки в графі «Дата і час вчинення правопорушення» вказано, що триваюче правопорушення виявлено 02.05.2024, що є порушенням, адже адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП, не є триваючим.

Крім того захисник зазначає, що податковим органом на підставі вказаного вище акту перевірки, було також прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2024, яке оскаржено до Волинського адміністративного суду.

Будь-яких інших доказів окрім акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, який фактично складений на підставі цього акту, матеріали справи не містять.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Тому захисник переконаний, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 , - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялась про час та місце апеляційного розгляду. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи вона не подавала. У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до переконання, що з урахуванням положень ст.268 КУпАП, апеляційний розгляд можливо провести у відсутності цієї особи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Косендюка Я.А., який апеляцію підтримав та просив задовольнити, а також не заперечував про розгляд справи у відсутності його довірительки, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і фактично не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП з огляду на таке.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, диспозиція якої встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. При цьому, дана норма закону носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення 295/03-20-07-03-04/45319572 від 02.05.2024 та акт позапланової документальної перевірки №11244/07-03/45319572 від 02.05.2024, фактично на підставі якого і було складено цей протокол.

Сторона захисту в апеляційній скарзі вказує про відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення ч.1 ст.163 КУпАП, у зв`язку з чим просить закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Такі доводи знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду з огляду на таке.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення 295/03-20-07-03-04/45319572 від 02.05.2024, який складений щодо ОСОБА_1 неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а в матеріалах справи наявний лише акт позапланової документальної перевірки №11244/07-03/45319572 від 02.05.2024, на підставі якого і було складено протокол. Будь-яких інших фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд вважає, що у порушення вимог ст.283 КУпАП судом не викладено опис обставин адміністративного правопорушення, установленого під час розгляду справи в розумінні диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, у тому розумінні, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваному судовому рішенні.

Окрім того, слід зазначити, що суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КупАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які належні дані у тому числі з посиланням на докази, які вказували на те, що ОСОБА_1 в період інкримінованих правопорушень була суб`єктом вказаного складу правопорушення. Відсутні також дані і з приводу того, чи працювала ОСОБА_1 на підприємстві в період, за який проводилась перевірка, окрім як зазначення про це в акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення. Не містять матеріали справи і жодних доказів щодо посадових обов`язків ОСОБА_1 , які вона могла б виконувати в якості головного бухгалтера у разі наявності доказів про зайняття нею цієї посади.

Таким чином, спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув, і відповідно прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно із ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2024 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою у зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки в її діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених в судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі щодо неї підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Косендюка Ярослава Анатолійовича задовольнити.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду від 21 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк