Справа № 729/922/24 Головуючий у 1 інстанції Кузюра В. О.
Провадження № 33/4823/666/24
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 14 травня 2024 року, близько 09 год.00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись у АДРЕСА_1 , вчинив сварку стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , з якою він проживає в одному будинку, в ході якої ображав її, внаслідок чого була заподіяна психологічна шкода потерпілій.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що ніякого домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини він не вчиняв. Вказує, що у письмових поясненнях ОСОБА_3 про його психологічні дії, пов`язані з насильством, остання не зазначала.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 або ч.2 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №901995 від 24.05.2024, ОСОБА_1 , 14 травня 2024 року близько 09 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_1 , вчинив сварку стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , з якою він проживає в одному будинку, в ході якої ображав її, внаслідок чого була заподіяна психологічна шкода потерпілій, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Викладені у протоколі обставини підтверджуються:

- довідкою про результати розгляду повідомлення ОСОБА_3 , згідно якої 16.05.2024 о 09 год. 19 хв. до чергової частини ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області надійшло повідомлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що колишній чоловік її ображає.

16.05.2024 повідомлення ОСОБА_3 , було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції за № 2061.

У ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 проживає в одному будинку з колишнім чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким не перебуває у шлюбі близько 20 років, але він має ? частину майна, тому в них постійно виникають конфлікти на побутовому рівні.14.05.2024 о 09:00 год., ОСОБА_1 вчинив сварку, в ході якої вживав образливі слова в адресу заявниці (а.с.1);

- рапортом про прийняття 14.05.2024 виклику від ОСОБА_3 зі служби "102" з приводу домашнього насильства ( а.с.3);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.05.2024, згідно якого остання повідомила, що 14.05.2024 року о 09 год., виникла спірна конфліктна ситуація з колишнім чоловіком ОСОБА_1 з приводу розподілу спільного майна та сплати комунальних платежів (а.с.4-5);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , згідно яких вона проживає разом з колишнім чоловіком в одному будинку, тому між ними постійно виникають спори з приводу користування спільним майном. 14.05.2024 року о 09 годині між ними знову виник спір, в ході якого ОСОБА_1 казав образливі слова (а.с.6);

- поясненнями самого ОСОБА_1 , який пояснив, що він проживає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_3 у будинку, який він побудував та має ? частину майна. Проте ОСОБА_3 не дає йому користуватися своїм майном, тому у них постійно відбуваються конфлікти з цього приводу. Нецензурною лайкою він дружину не ображав, фізичної сили не застосовував, протиправних дій не вчиняв, лише казав образливі слова (а.с.7).

Поведінка ОСОБА_1 у даному конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин в родині, адже характер та інтенсивність його дій, що встановлено з пояснень потерпілої ОСОБА_3 , безумовно спричинили їй емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе за ознакою статі, та як наслідок завдали психічної шкоди здоров`ю.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив умисне насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , з якою він проживає в одному будинку, сварку, в ході якої ображав її, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний