ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/1374/21 Номер провадження 33/814/97/24Головуючий у 1-й інстанції Демчина Т.Ю. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Катріч М.М. подану в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаюючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 13 лютого 2021 року о 21 год. 20 хв. в м.Харкові по просп. Гагаріна, 100, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови) та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Діяння ОСОБА_2 кваліфіковане за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 на ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи, що така правова кваліфікація покращує її становище, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає менш суворе порівняно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Катріч М.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції звернув увагу, що на час складання протоколу діяла ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону від 01 липня 2020 року, однак застосував аналогію закону, що є, на думку апелянта, неприпустимим.

Вказує, що працівники поліції ОСОБА_2 не пропонували пройти огляд на місці зупинки. Відеозапис не містить інформації про пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, не було зафіксовано її відмову від проходження огляду.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у зв`язку з помилковим направленням апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суд приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надсилали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.

Від адвоката Катріч М.М. надійшло клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №616960 від 13.02.2021, даними акту огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.02.2021, відповідно до якого зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці, однак огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявними в матеріалах справи про те, що 13 лютого 2021 року у їх присутності ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме за допомогою приладу Драгер алкотест та від проходження медичного освідування в медичному закладі, рапорту поліцейського УПП в Харківській області Мацканюка Є.М. від 13.02.2021, відеозаписом з боді-камери.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо скасування постанови судді у зв`язку з тим, що відеозапис не містить інформації про пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не було зафіксовано її відмову від проходження огляду, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, наявним у матеріалах справи відеозаписом зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest на вимогу працівника поліції та у медичному закладі.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 ПДР та вчинила передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

На відеозапису події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції звернув увагу, що на час складання протоколу діяла ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону від 01 липня 2020 року, однак застосував аналогію закону, що є, на думку апелянта, неприпустимим, апеляційний суд оцінює критично.

Ч. 2 ст.130 КУпАП (у редакції, що діяла на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. При цьому, частиною першою цієї статті було передбачено відповідальність за кілька окремих порушень: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватись за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КупАП, тобто вчинення дій, передбачених диспозицією ч.4 ст. 130 КУпАП не передбачені у ч.1 ст. 130 КУпАП як окремий склад адміністративного правопорушення. Тому дії ОСОБА_1 , які виразились у відмові 13.02.2021 о 21.20 год. від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, кваліфікуватись не можуть.

Між тим, висновки про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, дійшов правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Катріч М.М. подану в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко