Номер провадження 3/523/5576/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., з участю представника правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи від УПП в Одеській області відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України.

Із Протоколу Серії ЕПР1 № 104887 від 28.07.2024 року вбачається, що 28.07.2024 року о 00 год. 26 хв., гр. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_1 в м. Одеса, по Ак. Сахарова, 22, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Представник правопорушника ОСОБА_1 в судовому засіданні вину правопорушника не визнав, проти обставин, викладених в протоколі заперечив, оскільки такі не відповідають дійсності, про що надав суду письмові заперечення.

Так, представник правопорушника ОСОБА_1 пояснив, що насправді ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, автомобіль був нерухомий та стояв на парковці двигун був вимкнений. ОСОБА_2 сидів у автомобілі із дружиною, перевіряв стан автомобіля та освітлення, та чекав на свого знайомого ОСОБА_3 , який мав сісти за кермо та відвести автомобіль правопорушника додому.

Також, представник правопорушника пояснив, що на замовлення ОСОБА_2 було проведено фототехнічне дослідження Судовою незалежною експертизою України, за результатами якого складено Висновок спеціаліста № ED-2526-14-2192.24 від 14.10.2024 року, відповідно до якого на відеозаписах, що надані на дослідження (додані до матеріалів справи № 523/14206/24 у файлах ЕПР1 107887 ОСОБА_2 ст. 130 ч. 1 + чат, ЕПР1 104887 ОСОБА_2 ст. 130 ч. 1 + чат) рух транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору не спостерігається.

З огляду на вищевикладене, представник правопорушника просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідност.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відносно ОСОБА_2 складено протокол Серії ЕПР1 № 104887 від 28.07.2024 року про те, що 28.07.2024 року о 00 год. 26 хв., гр. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_1 в м. Одеса, по Ак. Сахарова, 22, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В судовому засіданні було досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери (боді камери) працівника поліції.

Так, із дослідженого судом відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається те, що працівники поліції під`їхали до автомобіля марки «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_1 , у якому на місці водія знаходився правопорушник ОСОБА_2 , на місці пасажира знаходилася дружина останнього. При спілкуванні із ОСОБА_2 працівниками поліції було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 не заперечувався той факт, що він вживав алкогольні напої, однак, неодноразово зазначав працівнику поліції про той факт, що він не керував транспортним засобом, а просто сидів разом із дружиною в автомобілі та чекав на свого знайомого, який повинен сісти за кермо належного автомобіля та відвести ОСОБА_2 разом з дружиною додому.

Суд констатує, що на замовлення ОСОБА_2 було проведено фототехнічне дослідження Судовою незалежною експертизою України, за результатами якого складено Висновок спеціаліста № ED-2526-14-2192.24 від 14.10.2024 року, відповідно до якого на відеозаписах, що надані на дослідження (додані до матеріалів справи № 523/14206/24 у файлах ЕПР1 107887 ОСОБА_2 ст. 130 ч. 1 + чат, ЕПР1 104887 ОСОБА_2 ст. 130 ч. 1 + чат) рух транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору не спостерігається.

Вказаний Висновок спеціаліста № ED-2526-14-2192.24 від 14.10.2024 року представником ОСОБА_1 було долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 , перебуваючи в стані з ознаками алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_1 .

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першо їстатті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять належним, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 241, 283, 284 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер