Справа № 632/1153/24
провадження №3/632/454/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Босняк М.М., отримавши справу, яка надійшла з ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, раніше до адмінвідповідальності не притягувався,

за ч.3 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 013103 від 27.06.2024 про порушення ОСОБА_1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 27.06.2024 о 1845 годині по вулиці Центральній м.Первомайський Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою головного державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області СМУМЮ від 22.11.2023 (ВП№ 67560248), чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

З суті адміністративного правопорушення, викладеній у протоколі, що ставиться у провину ОСОБА_1 , вбачається, що останній тимчасово обмежений у праві курування транспортними засобами постановою державного виконавця, копія якої долучена до матеріалів справи.

Під час судового засідання ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом у визначений у протоколі день та час, проте зазначив, що ні про які обмеження у керуванні транспортними засобами не обізнаний. Вказану постанову державного виконавця не отримував та вперше почув від проліцейського.

Особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено документу щодо отримання/направлення ОСОБА_1 копії постанови державного виконавця.

Також, при викладені суті правопорушення, зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», в той час як зазначена стаття містить десять частин, а особа має бути чітко обізнаною про те, у чому вона звинувачується, що саме та у який спосіб порушила, окрім іншого, щоб мати змогу підготуватися до захисту.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також у п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за № 11 вказано, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких умов та враховуючи, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є неповними, суд дійшов висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 256, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення ААД № 013103 від 27.06.2024 щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, повернути до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: М. М. Босняк