Справа № 464/4234/24 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/1438/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Кунціва П.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кунціва Павла Романовича на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 23 вересня 2024 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м.Львова від 23 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 05.06.2024 о 23.09 год. на вул. Стрийська, 115В у м. Львові керував транспортним засобом марки «Hyundai Kona», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову адвокат Кунців П.Р. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 закрити провадження у справі у порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Стверджує, що єдиною метою складання протоколу за ст.130 КУпАП став факт конфлікту ОСОБА_1 із одним із правоохоронців при складанні протоколу щодо порушення ПДР, у ході якого працівник поліції почав поводити себе неадекватно.

Наголошує, що суд першої інстанції встановив ту обставину, що перед початком оформлення матеріалів щодо водія ОСОБА_1 йому не роз`яснювали його права та обов`язки, проте згадане порушення суд не визнав істотним, оскільки при розгляді справ про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 було повідомлено, що він має право на правову допомогу.

Зазначає, що у випадку роз`яснення працівниками поліції його прав та обов`язків, зокрема у частині відповідальності за відмову від огляду на стан сп`яніння або можливості проконсультуватися з адвокатом як себе поводити у такій ситуації, він пройшов би огляд на стан сп`яніння.

Звертає увагу суду, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлені після 30 хв. з моменту зупинки керованого ним автомобіля і безперервного спілкування протягом цього часу з працівниками патрульної поліції. Докази відсторонення від керування транспортним засобом відсутні.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Кунціва П.Р. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 637914 від 05.06.2024 року; відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції з інформацією відображеною у відеофайлах, що зберігаються на диску; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2024; рапорт інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Львівській області ДПП Романа Вознічка; постанову серії ЕНА № 2324079 від 05.06.2024 року; постанову серії ЕНА № 2324053 від 05.06.2024 року.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2,7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

При апеляційному розгляді встановлено порушення працівниками патрульної поліції згаданих законодавчих вимог.

Так, ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що працівники патрульної поліції не роз`яснили йому у передбачений законом спосіб порядок огляду на стан сп`яніння, правові наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, та його передбачене законом право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у разі відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди із результатом такого огляду. Крім того, ОСОБА_1 апеляційному суд повідомив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не розумів, що має взагалі таке право і не розумів, які можливі наслідки за результатами відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки працівники патрульної поліції йому згадане не роз`яснили.

Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 висловив незгоду від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не довіряв технічному приладу «Драгер». Разом із тим, всупереч вимог закону працівники патрульної поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок і процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у випадку відмови водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та не забезпечили проведення такого огляду у медичному закладі. Також працівниками патрульної поліції не роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, зокрема, не роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення і відповідальність аналогічна як і при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не повідомлено передбачену законом можливість на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на правову допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Крім того, апеляційний суд ставить під обґрунтований сумнів ознаки альногольного сп`яніння, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №637914 від 05 червня 2024 року, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, оскільки таке повністю спростовується оглянутим апеляційним судом відеозаписом.

ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими, поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Таким чином, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Кунціва П.Р. в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ