29.10.2024 Провадження по справі № 3/940/350/24
Справа № 940/763/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2024 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., з участю адвоката Шовкопляса С.П., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050738 від 24.06.2024 року вбачається, що 24.06.2024 року о 01 годині 20 хвилин в с. Погреби, по вул. Ювілейна, 37 Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту на алкоголь склав 1,95 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він 23.06.2024 року своїм автомобілем Ford Mondeo поїхав з товаришем на риболовлю на добу, де вживали алкогольні напої. Проте йому потрібно було повертатися назад, він викликав свого товариша, який приїхав та його забрав. Під час того як вони рухались, в автомобілі перестала світитися фара, його товариш вийшов з авто та пішов додому за фарою, а він вийшов з авто та сів назад в нього на сидіння водія. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, при цьому він автомобілем не керував, останній був не заведений та був відкритий капот. Про свого товариша, який керував автомобілем, він працівникам поліції не повідомив, так як розгубився. Рухались вони під час комендантської години тому, що в нього є посвідчення колишнього працівника МНС України.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Шовкопляс С.П. просить закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки останній транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не керував, факт його руху з відеореєстатора автомобіля екіпажу поліції не зафіксований, навіть поліцейська із пасажирського сидіння автомобіля поліції на відеозаписі вказала «хтось стоїть». Працівниками поліції було порушено порядок проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, оскільки підстав для його проведення не було.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив підійти до річки та відвезти його додому, що він і зробив. Оскільки він ОСОБА_1 обіцяв мед, вони під`їхали до його будинку та зупинилися приблизно за 30 м. від нього. Він пішов додому набирати мед та коли вийшов, то побачив біля авто ОСОБА_3 проблискові маячки. Він вирішив до автомобіля не підходити, так як не було сенсу, оскільки поліції не довіряє, пояснивши при цьому, що є пенсіонером МВС України.

Поліцейський батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника та свідка, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ N 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 24.06.2024 року о 01 годині 20 хвилин в с. Погреби, по вул. Ювілейна, 37 Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту на алкоголь склав 1,95 проміле.

Дані факти підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 050738 від 24.06.2024 року, результатом тесту на алкоголь з приладу Драгер, показник якого становить 1,95 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 своїм підписом фактично підтвердив свою згоду з результатами такого огляду, а також відеозаписом вчиненого правопорушення, на якому чітко видно та чути згоду водія ОСОБА_1 з результатом тесту на алкоголь, з огляду на що є доведеною в судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Доводів, які б заслуговували на увагу та підтверджували позицію щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявності підстав для закриття провадження в справі, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисником не наведено.

Так, доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не керував, факт його руху з відеореєстатора автомобіля екіпажу поліції не зафіксований, навіть поліцейська із пасажирського сидіння автомобіля поліції на відеозаписі вказала «хтось стоїть», суд відхиляє, оскільки із доданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 факту свого керування транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не заперечував, кілька разів підтвердивши даний факт, зокрема в період з 08.00 до 08.05 хв. відеозапису вказав «з рибалки їду додому», на 08.37 хв. на вислів поліцейського «ви вживали алкоголь - сіли за кермо, що забороняється законодавством» вказав «так, канєшно», на 13.59 хв. та 15.09 хв. також вказав «я їду додому з рибалки».

Також із відеозапису вбачається, що коли до автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підійшов працівник поліції, двигун останнього був ввімкнений, всі прибори на панелі автомобіля світилися та капот був закритий на відміну від пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні.

Той факт, що поліцейська із пасажирського сидіння автомобіля поліції на відеозаписі вказала «хтось стоїть» суд також до уваги не бере, оскільки та сама поліцейська перед цим, а саме на 01.08 хв. відеозапису вказала «хтось їде», вочевидь спочатку побачила рух автомобіля, який потім зупинився.

Із відповіді батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на адвокатський запит № 25аз/41/40/1/2/11/07-2024 від 14.10.2024 року вбачається, що службовий автомобіль Peugeot Landtrek, державний номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні, на якому 24.06.2024 року інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Шелудько А.В. в складі екіпажу здійснював патрулювання та відповідно склав протокол серії ААБ № 050738 від 24.06.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеореєстратором обладнаний не був.

Крім того, суд зауважує, що запис із відеореєстратора службового автомобіля поліції відповідно до ст. 251 КУпАП не може бути єдиним доказом факту керування чи не керування особою транспортним засобом.

До показань свідка ОСОБА_2 щодо того, що транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував саме він, суд відноситься критично, оскільки вони дещо різняться з поясненнями самого ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 пояснив, що під час того як вони рухались, в автомобілі перестала світитися фара, його товариш вийшов з авто та пішов додому за фарою, а ОСОБА_2 пояснив, що вони під`їхали за 30 м. до його будинку та він пішов додому за медом). Побачивши проблискові маяки автомобіля поліції, ОСОБА_2 на місце події не прийшов, що було б логічним якби він був водієм автомобіля Ford Mondeo.

Крім того, сам ОСОБА_1 не пояснив працівникам поліції, що за кермом його автомобіля перебував ОСОБА_2 , та, шукаючи тверезого водія, щоб останній забрав авто, не зателефонував останньому, що було б також логічним, а викликав для цього ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою останнього від 24.06.2024 року, доданою до матеріалів справи.

Пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він про свого товариша, який керував автомобілем, працівникам поліції не повідомив, так як розгубився, а також пояснення свідка ОСОБА_2 щодо того, що він вирішив до автомобіля не підходити, так як не було сенсу, оскільки поліції не довіряє, взагалі носять фантастичний характер, оскільки як повідомили останні в судовому засіданні, ОСОБА_1 є пенсіонером МНС України, а ОСОБА_2 пенсіонером МВС України.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, з-поміж завдань кодексу, законодавець визначає зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Принцип невідворотності відповідальності полягає в тому, що будь-яка особа незалежно від її матеріального становища, соціального статусу повинна нести відповідальність за скоєне правопорушення. Даний принцип передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок. Безкарність правопорушника заохочує його на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Невідворотності покарання римськими юристами було сформульоване таким чином: ефективність покарання полягає не в його жорстокості, а в його невідворотності. Це означає, що рано чи пізно винну у правопорушенні особу буде виявлено, її вина доведена, а вона сама понесе заслужене покарання.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.9а ПДР України, визнає його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягує до адміністративної відповідальності згідно санкції статті.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Тетіївська міс./21081100, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0010736.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу ; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Термін пред`явлення постанови до виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження» - 3 (три) місяці.

Суддя: Т.П.Косович