Справа 682/1641/24
Провадження № 3/682/721/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

19 липня 2024 року м.Славута

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Матвєєва Н.В., за участі секретаря судового засідання - Дубовки Г.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бойко В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.05.2024 року о 23 год. 28 хв. в м. Славута по вул. Приміська керував автомобілем VOLVO V50 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксовано на приладі Alkotest 6820 Drager, результат 0,51‰ проміле. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, вказавши, що діяв в умовах крайньої необхідності, був вдома, ввечорі вжив пляшку пива під час вечері. Потім йому зателефонували з військової частини і повідомили, що йому необхідно прибути у військову частину. Була комендантська година, таксисти не їздили, тому він змушений був сісти за кермо власного транспортного засобу. Його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху, відчули запах алкоголю з порожнини роту і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, він погодився. Результат 0,51‰ (проміле). Працівники поліції запропонували поїхати йому до медичному закладу, але він не зміг, бо за ним приїхав командир частини і забрав до військової частини, для виконання завдання. Проте в подальшому, його було звільнено від виконання завдання, через перебування в нетверезому стані, і він пішов відпочивати.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бойко В.Ф. просив закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому керуючи транспортним засобом діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки вимушено сів за кермо транспортного засобу, бо був викликаний на службу до військової частини, іншим транспортом не міг добратися до місця служби, хоча не планував здійснювати виїзд та керувати транспортним засобом, тому вжив алкоголь.

Винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 668046 від 29.05.2024 року;

- роздруківкою тесту на визначення наявності стану алкогольного сп`яніння з приладу Alcotest Drager 6820 (тест № 7 від 28.05.2024 року), в якій зазначено, що результат тесту становить 0,51‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 , погодився про, що свідчить його підпис;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів від 28.05.2024 року, з якого слідує, що огляд проведений за допомогою приладу Alcotest 6820 Drager, інспектором СРПП ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Сініциним О.Р., що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП. ОСОБА_1 з результатами погодився, проте від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений працівниками поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні таких процесуальних дій.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення по справі, слід враховувати положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з відповідною Інструкцією.

Відповідно до п. 2, 3, 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВСУ та МОЗУ від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з найважливіших умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

В даному випадку дії ОСОБА_1 не можна вважати вчиненими в умовах крайньої необхідності, оскільки в ситуації, що склалася, ОСОБА_1 не був задіяний до виконання обов`язків військової служби, а тому він не приймав участі у відверненні шкоди, яка могла бути завдана інтересам держави та суспільства, про що зазначає в своєму клопотанні захисник Думи М.Р.

З доказів наданих до клопотання захисником : довідок про наявність у ОСОБА_1 батька інваліда 2 групи, проходження ним військової служби у зенітно - кулеметному взводі батальйону охорони військової частині, перебуванні 28.06.2024 року після наряду та виклику його 28.06.2024 року до місця служби не можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння діяв в умовах крайньої необхідності, відповідно до вимог ст.18 КУпАП.

Таким чином, не вбачаю підстав для закриття провадження у справі з підстав вказаних у клопотанняі захисника ОСОБА_1 - адвоката Бойко В.Ф. щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП в умовах крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Обставин, що згідно ст. 34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, вважаю, що на ОСОБА_1 потрібно накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 18, 33, 130 ч. 1, 221, 268, 283-287, 289 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцятьтисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. (отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області/Хмел.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): - 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0022001).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. (отримувачкоштів - ГУК у м. Києві/Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783 , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - (МФО) 899998, рахунокотримувача - UA0026001,код класифікаціїдоходів бюджету - 22030106).

Роз`яснити, що згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 19.07.2024 року.

Суддя Н.В.Матвєєва