П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
21 жовтня 2024 року о 17-26 год., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків за ст.. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.150 Сімейного кодексу України, по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: в будинку брудно, розкидані речі, запасу продуктів немає, світла та їжі немає, неприємний запах, діти брудні та голодні. Згідно атів ОВС про знайдену дитину діти були доставлені в ЦСПРД №1 у зв`язку з тим, що мати залишила дітей Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Розгляд справи було призначено під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на 10 00 год. 27 листопада 2024 року, у приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, про що ОСОБА_1 була повідомлена, однак незважаючи на виклик до суду ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином.
Крім того особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свою провину визнала.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на викладене вмотивування, через ігнорування ОСОБА_1 виклику на розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у її відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Об`єктом правопорушення, передбаченогост.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, відомостями, які наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, довідкою за результатами розгляду повідомлення, поясненнями, рапортом працівника поліції, фото таблицею, актами ОВС та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, актом обстеження умов проживання,
Дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки остання ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дітей.
У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При цьому суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 свою провину визнала у повному обсязі, вказаним правопорушенням не було завдано істотної шкоди, тому доцільним буде застосувати до правопорушниці положення ст. 22 КУпАП, за якими при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Враховуючи особу правопорушника, матеріали адміністративної справи, на підставі ст. 184 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 22,280, 283, 284 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Д. О. Козлов