Справа № 305/3049/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу, в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до постанови, - ОСОБА_1 , 17 грудня 2023 року о 00 годині 18 хвилин в с. Середнє Водяне, по вул. Леніна, Тячівського району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz T 200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на ступінь алкогольного сп?яніння, на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка яких із врахуванням положень ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає її розгляду.

При цьому, враховується те, що останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, - відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №487429 від 17.12.2023 з`ясовано, що ОСОБА_1 , 17 грудня 2023 року, о 00 годині 18 хвилин, в с. Середнє Водяне, по вул. Леніна, Тячівського району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz T 200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на ступінь алкогольного сп?яніння, на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Сукупність доказів вчинення правопорушення, які є належними і допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №487429 від 17.12.2023, в якому викладені вищевикладені обставини події;

- постаново про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №269487 від 17.12.2023, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у розмірі 850 гривень штрафу.

- рапортом інспектора СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Владислава Стан від 17.12.2023, в с. Середнє Водяне, по вул. Леніна, Тячівського району, було зупинено автомобіль марки «Mercedes-Benz T 200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , за порушення ПДР. Під час розмови у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп?яніння. Від проходження огляду ОСОБА_1 на ступінь визначення алкогольного сп?яніння на місці зупинки або у медичному закладі категорично відмовився.

-відеозаписом з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, який міститься DVD-R диску, долученому до матеріалів справи та з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. також на запитання поліцейського, ОСОБА_1 відповів, що приїхав на своєму автомобілі до місця події, тобто до місця, де працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_2 .

Отже, зазначені на вказаному відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбаченене ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські були упереджені при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції, виконуючи свої функціональні обов`язки, діяли у межах наданих їм повноважень.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано. Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Тому підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення, накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага