Справа № 750/460/24 Головуючий у 1 інстанції Кузнєцова О. О.
Провадження № 33/4823/575/24
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як установив суд, 07 січня 2024 року о 01 год. 01 хв. по вул. Г. Полуботка, 12, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей, обличчя; порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що він не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у місцевому суді, а тому був позбавлений можливості надати особисто пояснення, а саме надати документи на спростування його винуватості.

Крім того, вважає, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності суд явно відступив від вимог КУпАП і обмежився лише перерахунком матеріалів, які додані до протоколу. Це з урахуванням того, що він відмовився від підписів у протоколі та доданих до нього документах.

Вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу на освідування, в якому зазначений час 01 год. 05 хв., однак, відповідно до відео з боді камери працівника поліції, останній починає складати документи тільки о 01 год. 12 хв., тобто відео бодікамер не синхронізовано з реальним часом.

Зазначає, у протоколі про адміністративне правопорушення наявні виправлення у графах «дата складання» та «дата скоєння».

Відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є не безперервними.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник адвокат Данич О. С. двічі не прибули. Їх явка на виклик в апеляційний суд є необов`язковою.

Переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у судове засідання 01 лютого 2024 року не з`явився. У цей же день від захисника адвоката Данича О. С. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з укладенням договору про надання юридичних послуг та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

У наступні судові засідання, призначені на 21 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року, 22 березня 2024 року, 09 квітня 2024 року захисник знову не з`являвся, розгляд справи відкладався, у зв`язку з його заявами, а саме: зайнятістю в інших судових процесах; відпусткою та виїздом за межі Чернігівської області; відрядженням до м. Ніжина.

16 травня 2024 року захисником було подано заяву про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_1 .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях ОСОБА_1 та його захисника не вбачається.

Твердження ОСОБА_1 про порушення його права надати особисто пояснення, а саме надати документи на спростування його винуватості, є безпідставними. Суд вжив всіх можливих заходів для виклику правопорушника та його захисника у судове засідання, які знехтували своїм правом приймати участь у судовому засіданні. Тим більше, захисник наділений тими ж правами, що і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Звертаючись до апеляційного суду, ОСОБА_1 також доказів на підтвердження своєї невинуватості не подав, як не подав і документів, які б підтверджували поважність його неявок у судові засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додані матеріали відеозаписів, з яких видно, як ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час дії комендантської години, був зупинений працівниками поліції. Після чого йому запропонували надати документи та повідомили, що в автомобілі підсвітка номера не працює. В ході спілкування з водієм, у поліцейського виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці або у лікарні. На що ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що вживав алкогольні напої декілька днів тому. Також ОСОБА_1 спочатку повідомив, що повертається зі служби, потім почав казати, що їде на службу, а саме в Авдіївку.

На неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовлявся. Також поліцейським було повідомлено, що за таких обставин ним буде складений протокол про адміністративне правопорушення, що і було зроблено.

Поліцейські неодноразово повторюють вимогу пройти медичний огляд на місці зупинки та в медичному закладі. До водія пред`являється вимога проходження огляду, він протягом тривалого часу ухиляється від відповіді, потім відмовляється, при цьому його подальші дії мають явно зухвалий характер по відношенню до поліцейських.

Запаху алкоголю відеокамера не передає, проте по уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд була очевидною. ОСОБА_1 затягував час, прямо не відповідав на запитання, проте свого обов`язку як водій не виконав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Також, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення із доданим до нього у встановленому порядку відеозаписом, у сукупності поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні виправлення, а саме у графах «дата складання» та «дата скоєння» апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновки суду щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд пересвідчився в даті складання та даті скоєння, це 07.01.2024, як і зазначено в протоколі. Зазначені виправлення не впливають на рішення в справі.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Незгода з діями поліцейських не звільняла водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Пункт 2.5 Правил дорожнього руху носить імперативний характер, з боку працівників поліції не було допущено жодних порушень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в направленні вказаний час не співпадає з реальним, не заслуговують на увагу, оскільки, направлення, яке має місце у матеріалах справи, у даному випадку, судом не може бути взято до уваги, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено матеріали саме за його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як він сам, окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець