Справа № 195/1857/24
Провадження №3/195/824/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №208426 від 13 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року о 15 годині 40 хвилин в с.Зоря по вул.Сільськогосподарській, поблизу буд.24, не виконував неодноразові законі розпорядження (вимогу) про припинення правопорушення, шарпав, штовхав працівників поліції, поводив себе зухвало, неадекватно, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що він не штовхав працівників поліції, а захищав свою дружину, т.я. в цей час другий поліцейський повалив її на землю та утримував, застосовуючи фізичну силу та прийоми. На запитання головуючого громадянин ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції не пропонували йому надати пояснення в письмовій формі.

Суд, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, переглянувши відеозапис події, заслухав пояснення громадянина ОСОБА_1 , приходить наступних висновків.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ст. 185 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Працівниками поліції на підтвердження провини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачено ст.185 КУпАП, суду надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 208426 від 13 жовтня 2024 року за ст.185 КУпАП;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 994502 від 13 жовтня 2024 року за ч.5 ст.126 КУпАП;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 994501 від 13 жовтня 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП;

- рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 від 13.10.2024 року;

- довідку інспектора СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції Богдана Горб від 13.10.2024 року про відсутність даних про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП.

Так, в ході розгляду адміністративного матеріалу судом було встановлено наступні обставини.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 208426 від 13 жовтня 2024 року, складений на правопорушника, який має прізвище « ОСОБА_3 ».

Таким чином, при встановлення особи та складанні протоколу, поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержант поліції Даніїл Овчаренко не звернув увагу на наявність Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 275565 від 23.08.2024 року, якою саме громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Тобто, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 208426, працівнику поліції достеменно було відома ця інформація, т.я. реєстратор № 797930 (поліцейський Очаренко Д.) о 15.59.19 фіксує прибуття другого наряду поліції, який надає поліцейському ОСОБА_4 мобільний пристрій (планшет).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить інформацію про час скоєння правопорушення, який є наступним: 15 година 40 хвилин.

В ході розгляду даного матеріалу, з метою встановлення судом події та складу адміністративного правопорушення, виникла необхідність в перегляді DVD-R диск, який наданий до матеріалів справи № 195/1859/24 (3/195/826/24) відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в ході перегляду вищевказаного речового доказу, починаючи з 15 години 40 хвилин, реєстратор № 797930 (поліцейський Очаренко Д.) знаходиться в невідомому місті в нерухомому стані, а реєстратор № 798488 (поліцейський Горб Б.) фіксує здавлювання поліцейським Горб Б. двома великими пальцями підщелепної слинної залози (біля кута нижньої щелепи, в ділянці піднижньощелепного трикутника під щелепно-під`язиковим м`язом) правої частини голови жінки (зі слів громадянина ОСОБА_1 громадянки ОСОБА_5 ).

Рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Даніїла Овчаренка містить посилання на те, що 13.10.2024 року близько 15:48 було виявлено автомобіль ВАЗ 2107 д.р.н. НОМЕР_1 , водій якого рухається на авто без вдягненого ременя безпеки. Однак, даний документ не містить посилання на час вчинення протиправних дій: невиконання вимоги поліцейських.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника може проявлятися в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №208426 від 13 жовтня 2024 року, складеного стосовно громадянина ОСОБА_1 , вбачається, що у ньому не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 185 КУпАП.

Суду є незрозумілим відносно вимоги поліцейського, а саме: вимогу було оголошено про припинення якого правопорушення (саме яку вимогу було неодноразово оголошено поліцейським). Крім того, суду є також незрозумілим саме хто із працівників поліції оголошував цю вимоги, т.я. на місці події знаходилися поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержант поліції Даніїл Овчаренко, інспектор СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенант поліції Богдан Горб, та о 15.59.19 реєстратор № 797930 (поліцейський Очаренко Д.) фіксує прибуття на місце події ще двох поліцейських.

В ході перегляду відеозапису фіксації інкримінованого громадянину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, судом встановлено, що останній дійсно декілька разів просив поліцейських відпустити його жінку, намагався визволити її та захистити від поліцейського Горб Б.

Відповідно до ст. 185 КУпАП (злісна непокора), таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме на це тлумачення посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Таким чином, суд вважає, що дії працівників поліції з приводу складання протоколу були передчасними та не знайшли свого підтвердження. Під час складання протоколу поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_6 не звернув уваги на вищезазначені вимоги діючого законодавства.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

Суд критично відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений поліцейським Овчаренком Д., та доданих до протоколу доказів, оскільки вони складені працівниками поліції, які безпосередньо зацікавлені у результаті розгляду справи.

Крім того, в ході перегляду відеозапису фіксації інкримінованого громадянину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, судом не встановлено, що працівники поліції пред`являли відповідні посвідчення.

За положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, будь-яких переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили винуватість громадянина ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, та під час судового розгляду встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить обгрунтованого висновку про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, в ході судового розгляду адміністративного матеріалу судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.1, 7, 9, 33-35, 185, 247, 283 -285, 289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по адміністративній справі відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2024 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л. В. Колодіна