КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/4316/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №359/5748/24

26 листопада2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Александрова Дмитра Олександровича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605гривень 60копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 08 серпня 2024 року адвокат ОСОБА_2 - Александров Дмитро Олександрович подавапеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2024 року та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції виніс безпідставну постанову, не надав повної оцінки доказам наявним в матеріалах справи, не провів всебічний, об`єктивний та повний розгляд справи та не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності.

Вказує на те, що водій ОСОБА_2 заперечував вживання алкогольних напоїв в день керування, повідомив про вживання великої кількості алкоголю вчора та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Водій ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду 0,62 проміле, на пропозицію працівника поліції відмовився проходити огляд в медичному закладі.

Крім того, зазначає, що працівники поліції вели епізодичну відеофіксацію на бодікамеру.

Також в апеляційній скарзі зазначає, що в акті огляду водій ОСОБА_2 поставив свій підпис тільки за те «що продув 0, 62 проміле», зміст акту не читав, за те, що згоден з результатом, підпису не ставив. Під тиском працівника поліції в направленні написав відмовляюсь.

Вказує, що пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи є не повними, оскільки в них не відображені всі події, а саме: незгода водія з результатом та відмова пройти огляд в лікарні. Пояснення свідки підписали під диктовку працівника поліції, який навмисно приховав цей факт з метою складання протоколу за правопорушення, якого водій ОСОБА_2 не вчиняв, пункт 2.9а ПДР України не порушував.

Також в апеляційній скарзі проситьпро поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, щовперше 07 серпня 2024 року на електронну пошту адвоката Александрова Дмитра Олександровича надійшла постанова Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року, з якої він дізнався, що апеляційна скарга повернута судом з підстав того, що адвокатом не було надано належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги особі в Київському апеляційному суді.

З огляду на вище викладене, просивсуд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15липня 2024 року, оскільки строк пропущенний з поважних причин.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена за правилами, визначеноми цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Александров Дмитро Олександрович повторно звертається з апеляційної скаргою та просить поновити пропущений з поважної причини строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15липня 2024 року, оскільки йому першу апеляційну скаргу було повернуто Київським апеляційним судом.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 - Александров Дмитро Олександрович вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених в ній.

У судове засідання не з`явились свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про причини неявки суд не повідомили, про розгляд провадження повідомлялись належним чином.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД№020836 19травня 2024 року о 10 год. 00 хв., в с. Пролісики, вул. Броварська, 4, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21083» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду 0,62% проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №020836 від 19 травня 2024 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

роздруківкою результатів тестування на алкоголь;

довідкою відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції України підсистеми «Адміністративна практика» про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення відповідно до якої ОСОБА_2 не значиться;

довідкою про отримання (неотримання) посвідчення водія на право керування транспортним засобом ОСОБА_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортним засобом;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

рапортом за підписом інспектора ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 пред`явив для перевірки електронне посвідчення водія в смартфоні із додатку «Дія»;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА№117212 від 19 травня 2024 року;

поясненнями ОСОБА_4 відповідно до яких він був присутній при складанні адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_2 , який в його присутності продув у технічний прилад Alcotest Drager 6820та показало 0,62 % проміле;

поясненнями ОСОБА_5 відповідно до яких він був присутній при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 , який в його присутності продув у технічнийприлад Alcotest Drager 6820 та показало 0,62 % проміле;

відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які є безперервними.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи є не повними, судом не приймаються, оскільки пояснення свідків містять відомості щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , освідування якого проводилось в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду 0, 62 % проміле. Вказані обставини узгоджуються з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи.

Необґрунтованими є й доводи апелянта про те, що в акті огляду водій ОСОБА_2 поставив свій підпис тільки за те «що продув 0, 62 проміле», зміст акту не читав, за те, що згоден з результатом, підпису не ставив. Під тиском працівника поліції в направленні написав відмовляюсь, оскільки ОСОБА_2 розписався без будь-яких застережень та зауважень.

Дії працівників поліції, які складали протокол, не визнано протиправними у передбачений законом спосіб.

Посилання захисника Александрова Дмитра Олександровича на те, що працівники поліції вели епізодичну відеофіксацію на бодікамеру суд до уваги не приймає, оскільки події, зафіксовані відеозаписом та переглянуті судом апеляційної інстанції, відповідають суті правопорушення.

Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувались 19 травня 2024 року за участю ОСОБА_2 .

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинене адміністративне правопорушення та не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови суду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 - Александрова Дмитра Олександровича .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_2 - Александрову Дмитру Олександровичу процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Александрова Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: