Провадження №: 3/752/7939/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

21.08.2024 року приблизно о 10.00 год. в м. Києві по пр-т Науки 41, к. 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога зі згоди водія, що підтверджується відповідним висновком № 004410 від 24.08.2024 року, чим порушив п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував все, що написано в протоколі. Пояснив, що стояв, підійшли поліцейські, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, погодився, оскільки був впевнений що в стані сп`яніння не перебуває.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук Олександр Петрович заперечував щодо вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. Надав суду письмове клопотання про закриття провадження з детальною мотивацією.

Посилався на ряд порушень з боку поліцейських щодо складання протоколу та оформлення матеріалів в додаток до нього. Відмічав, що протокол складено з порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП, а саме пізніше ніж через добу після вчинення. Відмічав хронологію, а саме подія мала місце 21.08.2024 року, висновок про обстеження сформований 24.08.2024 року. Після чого 29.08.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол. Додатково захисник просив визнати недопустимим доказ, а саме висновок щодо результатів медичного огляду №004410 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки він виданий з порушенням вимог інструкції № 1452/735. Оскільки лабораторне дослідження не проводилось, а проводилося тестування зразків біологічної речовини ОСОБА_1 , яке було здійснено методом тестування - ІХА за допомогою швидких тестів Boson Biotech. Відповідно до інструкції зазначених швидких тестів, результати дослідження таким методом не можуть бути заключними і повинні бути підтвердженні іншими альтернативними методами, проте таких дій під час огляду ОСОБА_1 не проводилось. Згідно вищезгаданої інструкції лікар-нарколог зобов`язаний був провести лабораторне дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 за допомогою газового хроматографа TRACE 1310, який перебував на балансі лікарні, з метою перевірки швидкого тесту. Стверджував, що лікарем порушено вимоги інструкції, а тому висновок є очевидно недопустимим доказом. Крім того висновок не оголошено та не вручено ОСОБА_1 , і видано не в присутності поліцейського, як того вимагає інструкція. Додатково захисник зауважував, що огляд проводився неуповноваженою особою, оскільки згідно інструкції № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства. Оскільки він отримав відповідь на адвокатський запит, з якого вбачається, що огляд проводився лікарем ОСОБА_2 , а вона в передбаченому порядку не пройшла тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства. А тому наведене свідчить про недопустимість як доказу висновку №004410 в якості доказу вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, надані в додаток до протоколу, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вислухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також його захисника, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не погоджується з твердженнями захисника, в частині того, що стосується порушень вимог ст. 254 КУпАП. Слід звернути увагу, що працівниками поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки, оскільки ні на місці зупинки, а ні у лікаря-нарколога не було достатніх доказів винності особи у вчиненні правопорушення, а саме не було підтверджено стан наркотичного сп`яніння, тобто не був готовий висновок за результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки не було проведено лабораторне дослідження. ОСОБА_1 в лікарні працівником поліції було роз`яснено подальший порядок дій, а саме йому було видано повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому працівниками поліції у відповідності до ст. 268 КУпАП роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено положення ст. 63 Конституції України. ОСОБА_1 особистим підписом підтвердив ознайомлення з правами відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Запрошення було вручене під розписку 21.08.2024 року і дату на яку необхідно з`явитись було встановлено відразу на 29.08.2024 року, не маючи при цьому розуміння коли на адресу поліції надійде складений висновок. А тому твердження захисника, в тому, що подія мала місце 21.08.2024 року, а протокол складено 29.08.2024 року, тобто пізніше ніж через 24 години, це є суттєвим порушенням зі сторони поліцейського і тому протокол слід вважати таким, що складений з порушенням вимог закону. Таке твердження захисника суд вважає таким, що ґрунтується на його припущеннях. Оскільки ОСОБА_1 з урахуванням організаційних моментів отримання висновку було відразу встановлено дату ймовірного складання протоколу, від якої поліцейський не відступив. Твердження захисника про невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а може лише опосередковано свідчити про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків в цій частині. Разом з тим, вищезгаданий протокол про адміністративне правопорушення, на момент його розгляду в суді не скасований, та не визнано незаконними дії працівників поліції щодо його складання. Тобто захисник та його підзахисний не скористались своїм право на оскарження дій працівника поліції щодо складання протоколу та оформлення додатків до нього в прядку адміністративного судочинства, а лише наголошували про це в судовому засіданні під час розгляду протоколу по суті.

Також суд не бере до уваги твердження захисника, щодо того, що висновок про медичний огляд на стан сп`яніння не може бути допустимим доказом, оскільки він складений з грубим порушенням вимог інструкції. Дійсно захисником в судовому засіданні наведено ряд можливих організаційних недоліків, щодо проведення лабораторного дослідження а також щодо складання висновку за результатами проходження огляду на стан сп`яніння, вручення такого висновку поліцейському та водієві, та інше. Разом з тим, в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 004410 від 24.08.2024 року, який на момент розгляду протоколу в суді не скасований, не визнано дії лікарів щодо його складання незаконними. Тобто захисник в судовому засіданні намагався переконати суд в тому, що під час проведення огляду та складання висновку за його результатами допущено ряд порушень, що може свідчити про те, що даний висновок є недопустимим доказом. Однак предметом розгляду в судовому засіданні є саме протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а не розгляд питання законності чи правомірності складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння. А тому суд вважає, що висновок є належним доказом, який підтверджує стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Щодо доводів захисника про недостатність проведення лабораторного дослідження за допомогою швидкого тесту, а отже, недійсність результатів суд зауважує, що відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. З відеозапису з нагрудної боді-камери судом встановлено дотримання положень інструкції щодо відбирання біологічного середовища у дві ємності.

Отже, якщо особа не згодна із результатами дослідження, вона може оскаржити результати дослідження шляхом проведення повторного дослідження з використанням методу газової хроматографії, щоб спростувати чи підтвердити первісні висновки. Таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Щодо тверджень захисника про недійсність результатів огляду на стан сп`яніння, оскільки лікар, який проводив огляд, не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно вимог наведеної вище Інструкції, то суд зазначає про таке.

Процедура направлення та огляду водіїв на стан сп`яніння регламентуються в тому числі і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, в п.3 якого передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку.

Ураховуючи те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджений вказаний Порядок, має вищу юридичну силу, аніж наказ МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, яким затверджено Інструкцію, такий не містить вимог щодо тематичного удосконалення лікаря, оскільки лікар є достатньо підготовленим спеціалістом для проведення таких оглядів.

Відтак, суд не вбачає правових підстав для сумніву у кваліфікації та відповідності лікаря-нарколога ОСОБА_2 вимогам Інструкції та Порядку для проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 826886 від 29.08.2024 року, які згідно вимог ст. 251 КУпАП, є доказами по справі, висновком «Соціотерапія» № 004410 від 24.08.2024 року та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який було досліджено судом. З переглянутого відеозапису вбачається, як ОСОБА_1 під час спілкування з лікарем-наркологом підтвердив факт вживання ним канабісу та сказав ну що ж якщо покаже то покаже. Тобто він фактично розумів, що результат огляду може бути позитивним. Крім того з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 весь час спілкується з поліцейськими, нічого не заперечує, в тому числі факт керування ТЗ, тобто чітко розуміє, що йому, як водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.О. Вдовиченко