Справа № 930/1024/24
Провадження № 33/801/642/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Головенка Євгена Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2024 року про закриття провадження в справі притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2024 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Головенко Є.В., який представляє інтереси іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_3 повернути до ВП № 5 Вінницького РУП ГУГП у Вінницькій області для належного оформлення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, зокрема, вважає, що суд мав би повернути протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_3 для належного оформлення, оскільки він складений з порушенням ст. 256 КпАП України.

Так, у згаданому протоколі не вірно вказано кваліфікацію дій водія ОСОБА_3 , викладені в ньому обставини не відповідають дійсності.

Відповідно до статті 269 КпАП України, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення. Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

З цих підстав апеляційна скарга адвоката Головенка Є.В., який представляє інтереси іншого учасника ДТП ОСОБА_1 (потерпілого) була прийнята апеляційним судом до розгляду.

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі постанову суду першої інстанції як законну і обґрунтовану.

Адвокат Головенко Є.В. надіслав суду письмову заяву про розгляд справу в його, та його довірителя відсутність, апеляційну скаргу підтримує.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 134753 від 02.04.2024, водій ОСОБА_3 , 02.04.2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Немирів, вул. Соборна, 123, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , виконував маневр повороту ліворуч, не впевнившись в безпеці даного маневру, спровокував водія попутного напрямку, який в цей час виконував маневр випередження, на ДТП.

Як зазначено в протоколі ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3 в, 10.11 Правил дорожнього руху, а тому його дії були кваліфіковані за статтею 124 КпАП України.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях останнього складу даного правопорушення.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як зазначалось вище, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 134753 від 02.04.2024 щодо ОСОБА_3 , особа, що його складала інспектор СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Василевський Р.О., вказала про порушення останнім вимог п.п. 2.3«в», 10.11 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2.3«в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.11 ПДР України у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Разом з тим, викладаючи у зазначеному протоколі суть адміністративного правопорушення, що було вчинене ОСОБА_3 уповноважена особа зазначила, що водій виконував маневр повороту ліворуч, не впевнившись в безпеці даного маневру, спровокував водія попутного напрямку, який в цей час виконував маневр випередження на ДТП.

Отже, суть адміністративного правопорушення не відповідає нормам Правил дорожнього руху, які передбачають відповідальність за дане правопорушення, а тому суд першої інстанції вірно встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_3 за вказаними пунктами ПДР України є неправильною та прийшов вірного висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251, 254 КпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення відповідно до вимог КУпАП. При цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, виходячи з загальних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України.

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Відповідно до вимог статті 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Оскільки нормами чинного Кодексу про адміністративне правопорушення України не передбачено та до повноважень апеляційного суду не входить повернення справи для дооформлення, про що просить апелянт, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення допущено недоліки, які унеможливлюють притягнення особи до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Головенка Євгена Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник