Справа № 758/9620/22 Суддя в І-й інстанції Ікорська Є.С.
Провадження № 33/824/511/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мельниченка Сергія Олександровича, розглянувши справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 07 квітня 2022 року, о 18 годині, за адресою пр. Правди, 45, м. Київ, керував автомобілем «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» чи у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. На переконання апелянта, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суперечить фактичним обставинам справи. Крім того, апелянт зазначає, що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, спиртні напої не вживав, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Звернув увагу, що відповідно до протоколу, він керував автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння, однак такий висновок не відповідає дійсності та не підтверджується матеріалами справи. Окрім цього, відповідно до наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вказано, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив капрал поліції Іщенко Д.І . У свою чергу в протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря нібито відмовився. У зв`язку із цим, на думку апелянта, працівник поліції вказав неправдиві відомості, оскільки його не доставляли до медичного закладу. Вказав на те, що саме по собі направлення до закладу охорони не підтверджує дотримання поліцейським положень ст.266 КУпАП, оскільки працівники поліції повинні доставити особу на проходження огляду у заклад охорони здоров`я у випадку непогодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2022 року не може бути визнаний належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом вини особи. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повинні бути перевірені та підтверджені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів у дотриманні процедури проведення огляду та доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Звернув також увагу на відсутність відеозапису події та на відсутність пояснень свідків. На думку апелянта, постанова суду першої інстанції не відповідає вищезазначеним вимогам. Просив постанову скасувати, а провадження щодо нього закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мельниченка С.О., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Так у вину ОСОБА_1 було поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Із таким обвинувачення погодився суддя місцевого суду, визнавши його доведеним. Однак такий висновок не грунтується на зібраних у справі доказах і погодитись із ним не можливо.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону місцевим судом у повній мірі дотримано не було.

За змістом ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наведене дає підстави стверджувати про те, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може бути або відповідний відеозапис, або пояснення свідків про проведений огляд на стан сп`яніння, або про відмову від проведення такого огляду.

Між тим, матеріали справи указують на те, що під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння свідки були відсутні. Відеозапис цієї відмови поліцейським суду не був наданий у звязку із його втратою, що стверджується відповідним висновком підрозділу Національної поліції. За відсутності відеозапису або пояснень свідків, якими зафіксована подія відмови від проходження огляду на стан сп`яніння суд позбавлений можливості перевірити обставини, із якими пов`язується доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема: сутність вимоги поліцейського, чи була вона вимогою про необхідність огляду на стан сп`яніння та чи дійсно наявна відмова від проходження такого огляду.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що суду не було надано належних та допустимих доказів, якими би доводилось те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Неврахування цих обставин призвело до ухвалення суддею рішення, яке не ґрунтується як на вимогах закону, так і на зібраних у справі доказах.

За таких обставин постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року не можливо визнати законною та обґрунтованою у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.