ПОСТАНОВА

Іменем України

28.11.2024 Справа №607/21565/24 Провадження №3/607/9003/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючої, у якої на утриманні перебуває одна малолітня дитина,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

04.10.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140706 від 01.10.2024 зазначено, що 01.09.2024 о 13 год. 00 хв. на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, розпочинаючи рух, не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Renault» моделі «Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду під керуванням водія ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140702 від 01.10.2024 зазначено, що 01.09.2024 о 13 год. 00 хв. на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

Судове засідання у справі було призначене на 14.10.2024.

14.10.2024 розгляд справи не відбувався у зв`язку із перебуванням головуючої судді Марциновської І.В. на навчанні. Судове засідання призначене на 01.11.2024.

У судовому засіданні 01.11.2024 ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватою себе у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнала. Зазначила, що 01.09.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі, керуючи транспортним засобом, здійснила зупинку на заборонний сигнал світлофора. Після того, як на світлофорі увімкнувся зелений сигнал, вона мала намір почати рух автомобіля, однак одразу ж відчула несильний удар. Вийшовши з автомобіля, побачила, що відбулось зіткнення її автомобіля та автомобіля марки «Renault» моделі «Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду. Зазначила, що не зрозуміла, як саме відбулось зіткнення, оскільки вона ще не розпочала рух, а дорога мала підйом під гірку. Відтак вважає, що транспортний засіб «Renault» міг скотитись назад, що також могло бути причиною зіткнення. Після зіткнення для того, щоб не ускладнювати рух інших транспортних засобів, вона та ОСОБА_2 з`їхали із проїзної частини дороги та оглянули автомобілі на наявність механічних пошкоджень. На автомобілі ОСОБА_2 були незначні пошкодження заднього бамперу, а тому її подруга Оксана надала ОСОБА_2 кошти у сумі 1000 грн як відшкодування завданої шкоди. ОСОБА_2 узяв кошти, заперечень ніяких не висловлював, а тому вони поїхали з місця події. Зауважила, що того ж дня ОСОБА_2 їй телефонував та повідомив, що у машині не закривається багажник, однак вона на таке повідомлення не відреагувала, оскільки після ДТП з багажником усе було добре. У подальшому через один місяць до неї зателефонували працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_2 звернувся із заявою про вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди.

01.11.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 15.11.2024 з метою виклику потерпілого.

15.11.2024 судове засідання відкладене на 28.11.2024 за клопотанням ОСОБА_1 з підстав нез`явлення її захисника.

У судове засідання 28.11.2024 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про обов`язок з`явитись у судове засідання. 28.11.2024 на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням стану її здоров`я, що пов`язане із вірусним захворюванням.

Разом з тим подане засобами електронного зв`язку клопотання не підписане кваліфікованим електронним підписом заявника. Так само вказане електронне повідомлення про відкладення розгляду справи не містить вкладень зі сканованим зображенням відповідної заяви, яка б містила власноруч проставлений підпис заявника. При цьому ОСОБА_1 не була позбавлена можливості особисто чи через свого захисника направити відповідну заяву, підписану власноруч, у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку чи подати її через «Електронний кабінет» за допомогою системи «Електронний суд». Указане свідчить, що ОСОБА_1 не дотрималася вимог закону щодо порядку подання письмового клопотання, а відтак таке клопотання залишене без розгляду.

Крім цього, 27.11.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Мартищук Л.П. через систему «Електронний суд» подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням адвоката на курсах підвищення кваліфікації у м. Києві. На підтвердження зазначених обставин адвокат Мартищук Л.П. надала посадочні документи АТ «Укрзалізниця», видані на її ім`я, з яких вбачається відправлення 27.11.2024 з м. Тернополя до м. Києва та відправлення 29.11.2024 з м. Києва до м. Тернополя.

Разом з тим докази на підтвердження участі адвоката Мартищук Л.П. на курсах підвищення кваліфікації до заяви не додані, а надання квитків на потяг не свідчить про участь останньої у такому заході та відповідно про поважність причин неявки захисника у судове засідання. Указане стало підставою для відмови у заяві захисника про відкладення розгляду справи.

Так, положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 та її захисник своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання не надали, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні 28.11.2024 потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 01.09.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі, сталася саме з вини ОСОБА_1 . Зазначив, що після зупинки на сигнал світлофора відчув удар, після чого побачив, що у задню частину його автомобіля в`їхав інший транспортний засіб. Він та ОСОБА_1 з`їхали із проїзної частини дороги у бік, де він у своєму транспортному засобі виявив пошкодження бамперу. Зазначив, що подруга ОСОБА_1 самостійно оцінила пошкодження його транспортного засобу у сумі 1000 грн, дала йому ці кошти, після чого ОСОБА_1 разом із подругою сіли в автомобіль та поїхали. Потерпілий вказав, що суму відшкодування із винною особою не погоджував, а тому того ж дня телефонував ОСОБА_1 з метою вирішення цього питання. Оскільки на його дзвінок ОСОБА_1 не відреагувала, 05.09.2024, тобто через чотири дні після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до правоохоронного органу із заявою про вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Однак протоколи про адміністративні правопорушення були складені працівниками поліції лише 01.10.2024. Не зміг надати суду відповідь, чому першочергово отримав від подруги ОСОБА_1 кошти у сумі 1000 грн та поїхав з місця події, не викликавши поліцію.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, суд встановив, що 01.09.2024 о 13 год. 00 хв. на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, розпочинаючи рух, не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Renault» моделі «Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду під керуванням водія ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 01.09.2024 на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі, якою зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , та марки «Renault» моделі «Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , та з якої вбачається, що останній отримав механічні пошкодження;

- письмовими пояснення ОСОБА_2 від 01.10.2024;

- письмовими поясненням ОСОБА_1 від 01.10.2024;

- протоколом огляду транспортного засобу від 01.10.2024, зі змісту якого вбачається наявність ушкоджень на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- довідкою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України від 02.10.2024, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140706 від 01.10.2024, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що дорожньо-транспортна пригода могла відбутись не з її вини, оскільки такі пояснення спростовуються дослідженими судом доказами у сукупності, а також обставинами щодо відшкодування ОСОБА_1 на місці події завданої потерпілому з її вини матеріальної шкоди. При цьому несуттєвим є факт передачі цих коштів не особисто ОСОБА_1 , а її подругою, оскільки ОСОБА_1 заперечень з цього приводу не висловлювала та на місці події не спростовувала факт своєї вини у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 не працює, раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ст. 124 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 2.10 (а) Правил дорожнього руху визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140702 від 01.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 01.09.2024 о 13 год. 00 хв. на вул. 15 Квітня, 12 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надані: схема місця дорожньо-транспортної пригоди; письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.10.2024; письмові поясненням ОСОБА_1 від 01.10.2024; довідка Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України від 02.10.2024.

Разом з тим суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії та бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, суд приймає до уваги як такі, що не спростовані адміністративними матеріалами, пояснення ОСОБА_1 про те, що після дорожньо-транспортної пригоди сторони оглядали транспортні засоби на наявність ушкоджень, погоджували розмір відшкодування і дійшли спільної згоди про відсутність необхідності викликати на місце події працівників поліції. Указане дає підстави дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не мала наміру покидати місце дорожньо-транспортної пригоди саме з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Суд критично оцінює пояснення потерпілого у цій частині, зокрема, що розмір шкоди потерпілий не погоджував. Так, ОСОБА_2 отримав надані йому кошти у сумі 1000 грн в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, добровільно залишив місце події та працівників поліції того дня про настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомляв.

Належні і допустимі докази, які б свідчили про зворотне, в адміністративних матеріалах відсутні. Докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140702 від 01.10.2024, не спростовують твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про відсутність у неї умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відтак, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та досліджені докази, суд доходить висновку про відсутність в ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а відтак і відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яка у сукупності з об`єктом, суб`єктом та об`єктивною стороною має утворювати склад цього правопорушення.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 27, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська