ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/81/24 Номер провадження 33/814/691/24Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., секретаря Чемерис А.К., за участі адвоката Буряка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Буряка Дмитра Миколайовича та ОСОБА_1 на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27 січня 2024 року по вул. Незалежності, 2, в селищі Машівка Полтавського (Машівського) району Полтавської області, керував автомобілем ЗАЗ 1102, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, чим порушив п.п. 2.5 ПДР.

За таких обставин, судом першої інстанції визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 та його захисник Буряк Д.М. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення. Вказують, що матеріалами справи не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що зумовлює відсутність законних підстав для ініціювання поліцейським проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також зазначають, що водієм не порушувалися вимоги ПДР, а тому були відсутні підстави для зупинки автомобіля. Крім того, зауважують на відсутність у поліцейського повноважень на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, які, за позицією захисту, у ОСОБА_1 були відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД 654661 від 27 січня 2024 року, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння, відеозаписами з на нагрудної камери співробітника поліції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, а також відсутності підстав для такої зупинки є безпідставними, оскільки згідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 149958 від 27 січня 2024 року, керований ОСОБА_1 автомобіль був зупинений екіпажем патрульної поліції у зв`язку з рухом транспортного засобу у темну пору доби з виключеними фарами ближчого світла, що підтверджується матеріалами відеозапису.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності ініціювання поліцейськими проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння належить до повноважень патрульного поліцейського, і наявність чи відсутність яких, за вимогою поліцейського підлягає доведенню водієм транспортного засобу, у встановленому законом порядку.

Також не підтвердилися у ході судового розгляду доводи скаржника щодо неповідомлення патрульними поліцейськими назву медичної установи, в яку ОСОБА_1 пропонувалося проїхати, оскільки о 18 год. 42 хв. хронометражу відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що особу було повідомлено, що огляд пропонується пройти у Машівській ЦРЛ.

Таким чином, у межах даної справи факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю вищенаведених доказів, які між собою узгоджуються і містять фактичні дні про відповідність даних викладених у протоколі реальним обставинам подій.

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Буряка Дмитра Миколайовича та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця