Номер провадження: 33/813/2670/24
Номер справи місцевого суду: 521/376/24
Головуючий у першій інстанції Черевко С. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст протоколу про порушення митних правил

За протоколом про порушення митних правил №1665/50000/23 від 20.10.2023 керівником ФОП ОСОБА_3 в особі гр. України ОСОБА_3 при подачі 11.06.2022 митної декларації були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів на суму 3 285 145,94 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо умов поставки та митної вартості товару, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 01.10.2024 провадження по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги та позиції сторін

В апеляційній скарзі представник митниці ставить питання про скасування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 01.10.2024 та просить визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів безпосередніх предметів правопорушення з конфіскацією цих товарів.

Доводи апеляційної скарги Одеської митниці повністю дублюють положення протоколу про порушення митних правил №1665/50000/23 від 20.10.2023, не містять жодного обґрунтування у чому саме полягає незаконність оскаржуваної постанови суду. Апелянт лише посилається на винесення постанови всупереч вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України щодо повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення. Зазначено, що матеріалами справи підтверджена наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

В суді апеляційної інстанції представник митниці ОСОБА_4 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. Захисник Селіхова Г.В. в інтересах ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги та законність судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши представника митниці, захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Фактичні обставини за протоколом про порушення митних правил

З протоколу про порушення митних правил №1665/50000/23 від 20.10.2023 вбачається, що 11.06.2022 керівником ФОП ОСОБА_3 в особі ОСОБА_3 підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі - МД), яка прийнята та зареєстрована за номером №UA500110/2022/005481.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці були надані такі документи: інвойс від 06.06.2022 № 220041, автотранспортна накладна (CMR) від 06.06.2022 №774942, декларація про походження товару від 06.06.2022 № 220041, Книжка МДП (TIR CARNET) від 06.06.2022 № VX.85023949, контракт від 03.05.2022 № GLS-2022 та інші товаросупровідні документи. Перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортним засобом за номером №AB6972BO/AB4888XP згідно автотранспортної накладної від 06.06.2022 №774942. Умови поставки CPT UA - Одеса.

За інформацією, зазначеною у МД від 11.06.2022 № UA500110/2022/005481 та товаросупровідних документах, встановлено, що відправником є компанія «SARAYDUZU ORMAN URUNLERI TEKSTIL SANAYI IC VE DISTICARET ANONIM SIRKETI», контрактоутримувачем є «Textile Fairplay Exim F.Z.E», а одержувачем, декларантом та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ФОП ОСОБА_3 .

В рамках зазначеного контракту до Одеської митниці з Туреччини на умовах поставки «CРТ UA Odessa» прибув вантажний автомобіль, №AB6972BO/AB4888XP, з товаром «одяг в асортименті трикотажний, текстильний, жіночі сумки», загальною вагою брутто 20 451,00 кг (згідно автотранспортної накладної (CMR) від 06.06.2022 №774942 та Книжки МДП (TIR CARNET) від 06.06.2022 № VX.85023949).

У МД від 11.06.2022 № UA500110/2022/005481 заявлено 44 товари «одяг в асортименті трикотажний, текстильний, жіночі сумки», загальною вагою брутто 20 451,00 кг., нетто 19 543,18 кг, загальною фактурною вартістю 112 293,87 доларів США, митна вартість 3 285 145,94 грн.

З метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари митницею в порядку п.8 ч.1 ст.336 МК України ініційовано направлення запиту до митних органів Республіки Туреччини.

Листом Державної митної служби України від 03.10.2023 №15/15-02-05/7.10/4540 (вх. Одеської митниці від 03.10.2023 №22835/4) до Одеської митниці надійшла відповідь митних органів Республіки Туреччини від 09.05.2023 №4.01.03/UA-224844 (вх. ДМС України від 31.08.2023 №22306/11) із наданням експортної документації (митна декларація, інвойси, Книжка МДП TIR CARNET), які були підставою для відправлення зазначених товарів з Туреччини до України.

В ході опрацювання інформації, яка надана у вищевказаному листі митних органів Республіки Туреччини, митницею встановлено, що фактично товари, які у вантажному автомобілі, №AB6972BO/AB4888XP, надійшов до України за МД типу «ІМ40ДЕ» від 11.06.2022 №UA500110/2022/005481 та інвойсом від 06.06.2022 № 220041, оформлювались у митних органах Республіки Туреччини за експортною митною декларацією від 06.06.2022 №22341300ЕХ00465336, експортними інвойсами від 06.06.2022 №IHR305, №НС0035, №SRY101, Б/Н, TIR CARNET від 06.06.2022 №VX.85023949 та CMR у режимі «експорт» до України.

За даними експортних документів відправником товару є турецька компанія «SARAYDUZU ORMAN URUNLERI TEKSTIL SANAYI IC VE DISTICARET ANONIM SIRKETI», а покупцем та одержувачем є ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно даних, зазначених в копії вищезазначеної експортної декларації, експортних інвойсів, TIR CARNET та CMR з території Туреччини в Україну було відправлено товар в асортименті, загальною фактурною вартістю 112 293,87 доларів США, загальною вагою брутто 20 451 кг. Умови поставки FOB, FSA.

Отже, даними, які містяться у графах експортної декларації від 06.06.2022 №22341300ЕХ00465336, експортними інвойсами від 06.06.2022 №IHR305, №НС0035,SRY101, Б/Н та TIR CARNET від 06.06.2022 №VX.85023949, підтверджено достовірність даних, наданих при митному оформленні митної декларації 11.06.2022 №UA500110/2022/005481, а саме щодо відправника, країни відправлення, країни призначення та фактурної вартості.

Таким чином, співставлення даних митного оформлення, які містяться у документах, наданих митною Республікою Туреччини, та документах, які подавались при ввезені товарів в Україну за МД від 11.06.2022 №UA500110/2022/005481, свідчить, що документи стосуються однієї поставки товару, експортованого з Туреччини до України.

Однак, під час співставленням даних, які містяться в експортній МД №22341300ЕХ00465336, експортних інвойсів від 06.06.2022 №IHR305, №НС0035, №SRY101, Б/Н, встановлено невідповідність даних щодо умов поставки та митної вартості товару, які заявлені у МД від 11.06.2022 №UA500110/2022/005481.

Відповідно до МД від 11.06.2022 №UA500110/2022/005481 та наданих до Одеської митниці документів вартість товарів становила 112 293,87 доларів США (згідно курсу НБУ на день подання МД 3 285 145,94 грн.), умови поставки СРТ. Разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів Республіки Туреччини встановлено, що вартість товарів згідно експортної МД №22341300ЕХ00465336, експортних інвойсів від 06.06.2022 №IHR305, №НС0035, №SRY101, Б/Н становить також 112 293,87 доларів США (згідно курсу НБУ на день подання МД 3 285 145,94 грн.), однак умови поставки FOB та FCA.

Умови поставки згідно Інкотермс, які зазначені за митною декларацією від 11.06.2022 №UA500110/2022/005481, - CPT «перевезення оплачене до пункт призначення», тобто витрати на транспортування до України сплачені продавцем, що не відповідає даним експортної декларації №22341300ЕХ00465336, експортних інвойсів від 06.06.2022 №IHR305, №НС0035, №SRY101, Б/Н, в яких зазначені умови поставки - FOB «продавець сплачує доставку до моменту навантаження» та FCA «покупець приймає на себе всі затрати відносно перевезення та страхування вантажу», а саме витрати на перевезення товару покладаються на покупця.

Відповідно до ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Пунктом 5 ч.10 ст.58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

За позицією митниці, в порушення ст. 58 МК України керівником ФОП ОСОБА_3 не враховано витрати на транспортування до місця ввезення на митну територію України при визначенні митної вартості.

Отже, за результатами опрацювання інформації, наданої митними органами Республіки Туреччини, стосовно законності ввезення на митну території України товарів на адресу ФОП ОСОБА_3 митницею встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці товаросупровідних документах та митної декларації, не відповідають даним, зазначеним в експортній митній декларації та експортних інвойсах при вивезенні товарів з Туреччини, та є недостовірними.

За позицією митниці, переміщення товарів через митний кордон України на адресу ФОП ОСОБА_3 здійснено шляхом надання до митниці в якості підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві дані стосовно умов поставки та митної вартості товару.

Одержувачем вказаного товару є ФОП ОСОБА_3 в особі керівника гр. України ОСОБА_3 , яка як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п.43 ст. 4 МК України є посадовою особою.

На підставі наведеного митниця дійшла висновку, що керівником ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , гр. України ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів на суму 3 285 145,94 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо умов поставки та митної вартості товару, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі вищевказаних обставин посадовою особою митниці складено протокол про порушення митних правил № 1665/50000/23 від 20.10.2023 відносно ОСОБА_3 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вказаний протокол складено у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Не погоджуючись із вказаним протоколом, захисник Селіхова Г.В. в інтересах ОСОБА_3 надала суду заперечення, в яких просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Мотиви апеляційного суду

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Згідно з ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У даній справі ОСОБА_3 ставиться в провину те, що вона, перебуваючи на посаді керівника ФОП ОСОБА_3 , вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві дані щодо умов поставки та митної вартості товару. За даним фактом 20.10.2023 відносно ОСОБА_3 складено протокол № 1665/50000/23 про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.

За диспозицією ч.1 ст.483 МК України відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Отже, форми приховування чітко визначені законом.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема, необхідні для визначення його митної вартості. Тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Отже, зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків. Об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона - лише прямим умислом.

При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» за №8 від 03.06.2005).

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005).

З матеріалів справи вбачається, що митне оформлення товару за МД №UA500110/2022/005481 від 11.06.2022 було здійснено на підставі документів, поданих до митного оформлення, зокрема: інвойс від 06.06.2022 № 220041, автотранспортна накладна (CMR) від 06.06.2022 №774942, декларація про походження товару від 06.06.2022 № 220041, Книжка МДП (TIR CARNET) від 06.06.2022 № VX.85023949, контракт від 03.05.2022 № GLS-2022 та інші товаросупровідні документи. Перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортним засобом за номером №AB6972BO/AB4888XP згідно автотранспортної накладної від 06.06.2022 №774942. Умови поставки CPT UA - Одеса.

Умови поставки CPT (Carriage Paid To перевезення оплачено до) передбачають, що поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці. Зона відповідальності продавця за умов поставки CPT- це контроль безпеки; перевірка якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; виконання експортних митних формальностей; доставка товару до узгодженого пункту в місці призначення; вивантаження товару в місці призначення; виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати оплачує продавець.

За умовами зовнішньоекономічного Договору поставки №GLS-2022 від 03.05.2022, укладеного між ФОП ОСОБА_3 та Textile Fairplay Exim F.Z.E., продавець зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені в інвойсах, що складають невід`ємну частину цього договору (п.1.1). Пунктом 3.4. вказаного договору передбачено, що продавець здійснює поставку товару на умовах, обумовлених на кожну партію в інвойсі. При роз`ясненні термінів цього Контракту має силу документ Інкотермс 2020.

З матеріалів справи вбачається, що в інвойсі № 220041 від 06.06.2022 визначені умови поставки - СРТ Одеса (а.с.104).

На підставі наведених документів, які були надані митниці, декларантом в МД № UA500110/2022/005481 від 11.06.2022 зазначені саме такі умови поставки та визначено митну вартість товару.

Отже, при митному оформленні товару декларантом були подані всі документи, передбачені як обов`язкові, які були оформлені у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару. При цьому, враховано, що Invoice № 220041 від 06.06.2022, який став підставою для переміщення товару, компанії перевізнику надав саме продавець - компанія Textile Fairplay Exim F.Z.E.

Положеннями ст.51 МК України передбачено, що митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

За статтею 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

Встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України стало те, що під час співставлення відомостей наданої митними органами Турецької Республіки копії митної декларації №223413000ЕХ00465336 від 06.06.2022 з відомостями документів, на підставі яких вказані вище товари переміщені через митний кордон України, митницею встановлена невідповідність щодо умов поставки та відповідно митної вартості товару.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД від 11.06.2022 № UA500110/2022/005481 та товаросупровідних документах, встановлено, що відправником товару є компанія «SARAYDUZU ORMAN URUNLERI TEKSTIL SANAYI IC VE DISTICARET ANONIM SIRKETI», контрактоутримувачем є «Textile Fairplay Exim F.Z.E», а одержувачем, декларантом та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ФОП ОСОБА_3 .

З документів, отриманих від митних органів Республіки Туреччина, вбачається про відправлення на адресу ФОП ОСОБА_3 товарів на умовах поставки FCA та FOB згідно Інкотермс від постачальників АТ «САРАЮДЮЗЮ ОРМАН УРЮНЛЕРІ ТЕКСТИЛЬ САНАЇ ІЧ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ», ТОВ «МАВІШ ТЕКСТИЛЬ САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», АТ «ДГС Диш ОСОБА_5 ».

Проте, митницею не враховано, що ФОП ОСОБА_3 не мала договірних відносин з компаніями АТ «САРАЮДЮЗЮ ОРМАН УРЮНЛЕРІ ТЕКСТИЛЬ САНАЇ ІЧ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ», ТОВ «МАВІШ ТЕКСТИЛЬ САН.ТІДЖ.ЛТД.ШТІ», АТ «ДГС Диш ОСОБА_5 ». Матеріали справи не містять доказів того, що ФОП ОСОБА_3 сплачувала перевезення товарів та, як наслідок, повинна була додати такі витрати при визначенні митної вартості товару.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміст отриманих від митних органів Республіки Туреччина документів сам по собі не може свідчити про наявність порушення митних правил через те, що такі документи не містять належних та допустимих доказів, які б дозволяли беззаперечно стверджувати, що саме при декларуванні товару на митній території України, а не на території Туреччини, мало місце подання документів, які містять неправдиві відомості щодо умов поставки товару. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів того, що подані до митного оформлення при імпорті документи, у т.ч. інвойси, є підробленими чи одержаними незаконним шляхом або містять неправдиві відомості.

Матеріали справи не містять доказів того, що поданий до митного оформлення контракт та інвойс № 220041 від 06.06.2022, в якому визначені умови поставки СРТ Одеса, визнані недійсними, тому вони є належними та допустимими доказами обґрунтованого зазначення декларантом вказаних умов в митній декларації та визначено митну вартість товару.

З протоколу про порушення митних правил не вбачається чому митниця вважає достовірними документами саме ті, що були надані митним органам Республіки Туреччина, а не ті, що були надані митним органам України.

Пунктом 8 ч.1 ст.336 МК України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Натомість, під час збирання доказів на встановлення можливих протиправних дій з боку керівника ФОП ОСОБА_3 митними органами не проведено повної перевірки щодо встановлення наявності підстав для складення протоколу про порушення митних правил, та, не зважаючи на наявність інвойсу від продавця товару, вказана інформація не була перевірена шляхом отримання будь-якої відповіді від продавця з метою перевірки долучених до митної декларації документів, не надано належної оцінки об`єктивним обставинам справи, та як наслідок безпідставно складено протокол про порушення митних правил.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 вчинила протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у митних деклараціях (товаросупровідних документах) на переміщення товарів на територію України. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

З огляду на те, що ОСОБА_3 надала усі необхідні документи для здійснення митного оформлення товару, суд апеляційної інстанції вважає, що її дії не були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Отже, за відсутності в діях особи порушення митних правил, така особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду щодо недоведеності наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Слід зазначити, що в сенсі положень ст.8 МК України одним із основних принципів здійснення митної справи є законність та презумпція невинуватості. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що в даній справі митним органом не було доведено поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є законною та обґрунтованою.

Будь-яких переконливих та обґрунтованих доводів, які б поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_3 вчинила порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга не містить.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. Висновки, які викладені в оскаржуваній постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Відповідно до положень п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах Одеської митниці залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко