ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/536/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Бронецького Н.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Бронецького Н.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, водій ОСОБА_1 25 травня 2024 року о 14 год 53 хв. на автомобільній дорозі Р-39 «Броди-Тернопіль» в межах села Хомівка, Тернопільського району, Тернопільської області, керувала транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та огляду в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовилася. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Бронецький Н.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.06.2024 року скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи.

Зазначає, що на відео з нагрудної камери полісмена зрозуміло, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду.

Наголошує на тому, що на відео періодично звучить фраза «зараз все зроблю» і звертає увагу полісмена, що вона погоджується пройти огляд на місці.

Звертає увагу на відсутність в неї будь-якого порушення координації рухів чи тремтіння пальців рук, відсутність порушення мови, чи різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя, які є ознаками сп`яніння передбачені п. 3 розділу 1 Інструкції.

Апелянт посилається на те, що працівник поліції позбавив її можливості користуватися правами на правову допомогу.

Наголошує, що ОСОБА_1 бажала проходити огляд в присутності сина, оскільки свідки до події не залучались, а з візуального огляду упаковки мундштука до приладу «DRAGER», він був у пошкодженій упаковці.

Вказує, що жодного запаху алкоголю від неї не було.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Бронецького Н.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААД №162147 від 25 травня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 25 травня 2024 року о 14 год. 53 хв. на автомобільній дорозі Р-39 «Броди-Тернопіль» в межах села Хомівка, Тернопільського району, Тернопільської області транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та огляду в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 25 травня 2024 року о 14 год. 53 хв. на автомобільній дорозі Р-39 «Броди-Тернопіль» в межах села Хомівка, Тернопільського району, Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що вона в порушення : п.2.3 (в) ПДР України, керуючи т/з не була пристебнута ременем безпеки та перевозила пасажирів непристебнутих ременем безпеки, п. 2.1 (а) не пред`явила для перевірки посвідчення водія, п. 2.1 (б) реєстраційні документи на т/з, п. 2.1 (ґ) поліз обов`язкового страхування, в зв`язку з чим була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Остання, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, не вчиняла жодних дій щодо проходження такого огляду.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 травня 2024 року.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду, оскільки відповідно до відеозапису остання не вчиняла жодних дій щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що на відео періодично звучить фраза «зараз все зроблю» і звертає увагу полісмена, що вона погоджується пройти огляд на місці, оскільки відповідно до відеозапису, остання не давала чіткої відповіді щодо пропозиції пройти огляд стан на сп`яніння на місці зупинки, чи у медичному закладі, уникала поставлених запитань та втікала від працівників поліції, ніяких дій щодо проходження огляду не вчиняла, у зв`язку з чим поліцейські правильно розцінили такі дії, як відмова від проходження огляду, про що повідомили останню.

Безпідставним є посилання апелянта на відсутність в ОСОБА_1 ознак сп`яніння передбачені п. 3 розділу 1 Інструкції, оскільки працівники поліції в останньої виявили запах алкоголю з порожнини рота та повідомили про відповідальність у разі відмови від проходження огляду.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що працівник поліції позбавив можливості користуватися правами на правову допомогу, оскільки відповідно до відеозапису працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правовою допомогою. ОСОБА_1 не вчиняла будь-яких дій з метою залучення адвоката для надання правової допомоги, а працівники поліції будь-яких перешкод останній у здійсненні нею свого права, не чинили.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 бажала проходити огляд в присутності сина, оскільки працівники поліції повідомили останній, що процедура огляду обмежена та не має змоги чекати приїзду сина і це не передбачено законом.

Щодо не залучення свідків працівники поліції роз`яснили зміст ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, у даному випадку було застосовано технічні засоби відеозапису, тому присутність свідків була необов`язкова.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що упаковка мундштука до приладу «DRAGER» була пошкоджена, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що запаху алкоголю від неї не було, оскільки відповідно до відеозапису працівник поліції повідомив останню про виявлену у неї ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі, нащо остання відмовилася.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавала, дії працівників поліції не оскаржувала.

Щодо посилання апелянта на описку в прізвищі, то такі усунуті в ході розгляду справи.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Бронецького Н.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя