СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2995/24
пр. № 3/759/1282/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., за участі адвоката Шапошника Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від УПП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.01.2024 року приблизно о 13.35год. в м. Києві на пр.Ак.Палладіна, керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Адвокат Шапошник Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтовує тим, що у матеріалах справи немає доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що також підтверджує і свідок ОСОБА_2 . В матеріалах справи відсутній висновок мед.закладу №000501 від 29.01.2024 відомості про який зазначено в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення. Працівники поліції не вжили заходів щодо відсторонення водія від керування. Відеозаписи, долучені до матеріалів справи велися не з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейським. Таким чином, вважає, що в матеріалах справи відстутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на початку відео перебуває за кермом автомобіля, під час спілкування з працівниками поліції він не заперечує, що керував автомобілем та не вказує, що автомобілем керував хтось інший. З його спілкування з працівником поліції, можна зробити висновок, що саме ОСОБА_1 є водієм. Присутній на відеозаписі пасажир автомобіля не повідомляє працівникам поліції, що саме він керував автомобілем. Крім того, на відео зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду у лікаря нарколога, де він також не заперечував, що керував автомобілем. Також на відео зафіксовано, що працівники поліції роз`яснюють, що керувати автомобілем ОСОБА_1 не може, та шукають іншого водія, зокрема запитують у пасажира чи не може він керувати автомобілем.

Враховуючи викладене суд критично відносить до пояснень відібраних у свідка ОСОБА_2 , оскільки вони не узгоджуються з наявними матеріалами справи, та сприймає як спосіб уникнення від відповідальності.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» застосування поліцією технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є превентивним заходом. Наданий до суду запис з нагрудної камери працівника поліції не суперечить вимогам вказаного Закону, а також наказ МВС №1026 від 18.12.2018р. «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Посилання адвоката на недопустимість відеозапису з нагрудної камери як на неналежний доказ у зв`язку з тим, що вказаний запис є неповним є необґрунтованими, оскільки усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, чітко зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними у протоколі фактичними обставинами. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення або в письмових поясненнях він не висловлював.

Інші зауваження захисників, суд також не приймає до уваги, оскільки вважає, що дані зауваження не впливають на наявність складу даного адміністративного правопорушення, та не є підставою для закриття провадження по справі.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2024 №000501 відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,93%о) (а.с.2), приймаючи до уваги, що належних та достовірних доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а ПДР України, та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як адміністративне правопорушення на транспорті, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : М.О. Оздоба