Справа № 344/7177/24
Провадження № 33/4808/754/24
Категорія ч. 5 ст. 126 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Костіва І.Я.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Костіва Івана Ярославовича на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 08 квітня 2024 року о 11 год. 25 хв. по вул. Мазепи, 164 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Toyota Avalon номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, 08 квітня 2024 року о 11год. 25хв. по вул. Мазепи, 164 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Toyota Avalon номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами повторно протягом року.

Захисник Костів І.Я. в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, тим, що не згідний з постановою судді у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суддя у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративної справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події. Вказує, що згідно відеозапису жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 не має. Пояснює, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував та на момент запинки транспортного засобу за кермом перебувала його подруга. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з кваліфікуючими ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та ч. 5 ст. 126 КУ пАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Костів І.Я. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що транспортним засобом не курував, а тому не може вважатись водієм.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Костіва І.Я., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, під час апеляційного розгляду справи, вважаю, що у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо права скористуватись юридичною допомогою професійного захисника та були перевірені доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 611643 від 08 квітня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; тестуванням на алкоголь із застосуванням спеціального приладу «Drager Alkotest» (результат огляду становить 1,61 проміле); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 квітня 2024 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 611644 від 08 квітня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, повторно протягом року керував транспортним засобом; даними з відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи та іншими.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими. Відповідно відсутні сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2024 року серії ААД №611643 (том 1, а.с. 1) 08 квітня 2024 року об 11 год. 25 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Мазепи, 164 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager AlcotestABLM-0286. Результат огляду 1,61 %. Чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2024 року серії ААД №611644 (том 2, а.с. 1) 08 квітня 2024 року об 11 год. 25 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Мазепи, 164 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 29 лютого 2024 року, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року. Чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою поліцейським взводу №2 роти ТОР БУПП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 від підписання протоколів відмовився.

Підстав вважати, що ці протоколи складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

У протоколах щодо ОСОБА_1 чітко сформульовано суть порушення, які відповідають ознакам складу адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (том 1, а.с. 3) засвідчує результат тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, прилад ARLM 0286 1,61 % проміле.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (том 1, а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 0286, погодився з його результатами, від підписання акта відмовився. Результати огляду на стан сп`яніння 1,61 проміле.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР (том 1, а.с. 5) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (том 1, а.с. 12; том 2 а.с. 4), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: рух транспортного засобу марки Toyota Avalon номерний знак НОМЕР_2 ; спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, та як ОСОБА_1 фактично погоджується з фактом керування транспортним засобом, пояснює, що є робота, тому і керував авто (clip-0, час: 11:39); як на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, з результатом був згідний, після чого останньому роз`яснено права та складено відповідні протоколи.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, є послідовними.

Сторона захисту не заперечує, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в той період, коли мала місце подія.

Сукупність доказів по справі, в тому числі відеозаписи, та сам зміст пояснень ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, беззаперечно свідчать, що він є водієм та керував транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Звертаю увагу на те, що під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.(ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, за своїм правовим змістом керування транспортним засобом полягає у сукупності цілеспрямованих дій, що включають оцінку ситуації та стану транспортного засобу, вибір керівних дій та їх реалізацію.

Таким чином, дії спрямовані на використання транспортного засобу з метою його цільового призначення (включення запалення транспортного засобу, заведення двигуна автомобіля та інше ) необхідно вважати такими, що безпосередньо пов`язані із керуванням транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ вказаної вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а ч. 5 ст. 126 КУпАП - за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно постанови судді Івано-Франківського міського суду від 29 лютого 2024 року (том 2, а.с. 9-10) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом 08 квітня 2024 року, повторно керував ним, як особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами, а тому вчинив правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Звертаю увагу на те, що вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за своїм характером є грубим суспільно небезпечним порушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створюють підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і можуть призвести до тяжких непоправних наслідків.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

Так, при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинені правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Вважаю, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло