ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2268/24
Провадження №3/477/1407/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «СТЛ» водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2024 року о 22.40 годині ОСОБА_1 по вул. Баштанське шосе, 5, у с.Мішково-Погорілове у Миколаївському районі Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, хиткою ходою, вираженим тремтінням пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу газоаналізатора алкотеста «Drager» кількісний показник якого становив 2,57 проміле, тест №172. Водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України.

За даним фактом складено протокол серії ААД №558533 про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 26 листопада 2024 року не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

18 листопада 2024 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Сікорського М.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника та про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У своїх письмових поясненнях захисник вказує на відсутність належних доказів правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, отже є недопустимим доказом. Зазначає, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Натомість, згідно диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Також зазначає, що ОСОБА_1 був не згоден з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, однак, йому не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Отже, була порушена процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідком чого є його недійсність.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, а також клопотання його захисника Сікорського М.М. про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сікорського М.М., суд встановив наступне.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2024 року серії ААД №558533 вбачається, що 24 серпня 2024 року о 22.40 годині ОСОБА_1 по вул. Баштанське шосе, 5, у с.Мішково-Погорілове у Миколаївському районі Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, хиткою ходою, вираженим тремтінням пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу газоаналізатора алкотеста «Drager» кількісний показник якого становив 2,57 проміле, тест №172. Водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень. В графі пояснення зазначено: «надам у суді».

Твердження захисника щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом, у зв`язку з тим, що він не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не у стані алкогольного сп`яніння, як то передбачено диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП, суд не приймає до уваги, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших доказів.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначалось, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2024 року серії ААД №558533, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, хиткою ходою, вираженим тремтінням пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу газоаналізатора алкотеста «Drager» кількісний показник якого становив 2,57 проміле, тест №172. Водій знаходився у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України.

З огляду на письмові пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сікорського М.М., ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнає.

Суд зазначає, що для притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити факт керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я на визначення стану сп`яніння, отримані у передбачений законом спосіб.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.9 ПДР, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги твердження захисника, що фабула протоколу не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення у якості доказу відповідно до статті 252 КУпАП, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог процесуального закону та є допустимим доказом у справі.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду також визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до пункту 2,3 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Процедура проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу здійснюється відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Вказаним Порядком передбачено, що огляд водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту).

Пунктом 6 Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів слідує, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до роздруківки результату проходження ОСОБА_1 алкотеста на місці зупинки від 24 серпня 2024 року за допомогою газоаналізатору «Alkotest» 7510 результат склав 2,57 проміле (а.с.1).

Вказаний результат огляду також зафіксовано актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2).

Як роздруківка результату проходження ОСОБА_1 алкотеста, так і акт огляду підписані ОСОБА_1 без зауважень та заперечень.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що поліцейськими встановлено особу водія транспортного засобу ««Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 та виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитку ходу.

На запитання поліцейського щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольних напоїв та погодився пройти огляд за допомогою алкотестера на місці зупинки транспортного засобу. Перед оглядом на стан сп`яніння поліцейським здійснено перевірку прибору та проголошено, що тест №172 готовий до використання. ОСОБА_1 продув наданий йому алкотестер та дочекався результату огляду на стан сп`яніння, який склав 2.57 проміле. Результати огляду не заперечував, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не вимагав.

Таким чином, актом огляду на стан сп`яніння та дослідженим судом відеозаписом спростовується твердження захисника, що ОСОБА_1 був не згоден з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, з чого суд дійшов висновку про дотримання працівниками поліції вимог, передбачених статтею 266 КУпАП та Порядком, якими встановлено, що для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я поліцейським направляється водій, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з результатами такого огляду.

Підстав для сумнівів у достовірності вищезазначених доказів судом не встановлено.

Істотних порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом не вбачається, оскільки як протокол про адміністративне правопорушення, так і огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснений за його згодою поліцейським з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER «Alkotest» 7510, роздруківка результату огляду підписані ОСОБА_1 , який результати огляду не заперечував. Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення та докази, що містяться у матеріалах справи, визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

В сукупності зазначені докази свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Сікорського М.М. про закриття провадження у справі, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладені обставини та досліджені судом докази, вважаю доведеною наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та необхідним накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки, як слідує з довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчука А.В., ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 23.05.2013 року.

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф перераховувати на рахунок: UA0014230, Одержувач Миколаїв. ГУК/Миколаївськ. р-н/21081100 ЄДРПОУ одержувача 37992030, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, надається правопорушником до органу, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М.Семенова