П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2
за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
09 листопада 2024 року об 12-00 год. ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , словесно ображав колишню співмешканку ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.
Розгляд справи було призначено під час складання протоколу на 10 00 год. 27 листопада 2024 року, у приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, про що ОСОБА_1 був повідомленим, однак незважаючи на виклик до суду ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.
Крім того особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на викладене вмотивування, через ігнорування ОСОБА_1 виклику на розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи булла завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання а бо між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується рапортом працівника поліції, протоколом прийняття заяви, поясненнями ОСОБА_2 , постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 у його вчинені доведена, в його діях є наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 ч.1 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 40-1, 283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Д. О. Козлов