Справа №581/1105/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кузьмінський О. В.
Номер провадження 33/816/491/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий трактористом-машиністом в ТОВ «Кернел»

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 січня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 24 грудня 2023 року о 14:59 в сел. Липова Долина по провул. 2-му Роменської керував транспортним засобом ВАЗ 21101, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат 2,00 проміле..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 січня 2024 року, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що з матеріалів справи не вбачається, що він допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які слід було зупиняти його автомобіль, у зв`язку з чим, на думку апелянта, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17.

Зазначав, що інспектор поліції не роз`яснив йому права.

Стверджував, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено який технічний засіб застосовувався працівниками поліції під час відеозйомки.

В судове засідання призначене на 28 листопада 2024 року на 09 год. 00 хв. особа, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Пось С.Г., які є належним чином повідомлені про дату і час розгляду апеляційної скарги, до апеляційного суду в черговий раз не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання від них не надходило.

В апеляційній скарзі особа, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 просив про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з Липоводолинським районним судом Сумської області. Вказане клопотання було задоволено та постановою від 27 листопада 2024 року призначено розгляд даної справи, призначеної на 09 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) між Сумським апеляційним судом та Липоводолинським районним судом Сумської області., однак у вказаний час ні ОСОБА_1 , ні його захисник Пось С.Г., згідно повідомлення уповноваженої особи Липоводолинського районного суду Сумської області, до вказаного суду не прибули, клопотань про відкладення не подали, причин неявки не повідомили.

Апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд апеляційної скарги особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 на постанову суду без участі учасників провадження виходячи з таких обставин.

Так, у провадженні апеляційного суду зазначена справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з січня 2024 року.

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з тим, що на задоволення клопотань особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Пось С.Г., судові засідання відкладались у зв`язку з надходженням клопотань про відкладення, тобто, апеляційним судом попередні клопотання апелянта були задоволені і було вжито достатньо заходів для забезпечення права останнього на доступ до правосуддя.

При цьому положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, отже суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та без участі його захисника.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 007753 від 24 грудня 2023 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с.3).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу Alcotest 6820, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 становив 2,00 проміле (а.с.4);

- відеозаписом події від 24 грудня 2023 року, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинка автомобіля поліцейським, встановлення ознак алкогольного сп`яніння, висловлено вимогу про проходження огляду, роз`яснено характеристики приладу Драгер, проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою цього пристрою.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що з матеріалів справи не вбачається, що він допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які слід було зупиняти його автомобіль, у зв`язку з чим, на думку апелянта, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що не був пристебнутий паском безпеки. З відеозапису також вбачається, що апелянт вказану обставину підтвердив.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що посилання скаржника на висновки Верховного Суду викладені у адміністративній справі № 686/11314/17 не беруться до уваги, оскільки вказана позиція не є релевантною до обставин цієї справи. Так, справа № 686/11314/17 розглядалась Верховним Судом за правилами КАС України та стосувалася оскарження дій інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на особу адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. У справі, що переглядається, предметом розгляду є вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не правомірність дій поліцейського з його зупинки.

Доводи апелянта про те, що інспектор поліції не роз`яснив йому права, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейським були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Твердження апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено який технічний засіб застосовувався працівниками поліції під час відео зйомки, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.