Номер провадження 33/816/461/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 14 листопада 2023 року о 01:09 год. в м. Суми по пр-ту Перемоги, в районі буд.103 керував транспортним засобом BMW 7300 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, скасувати її, а провадження у справі закрити за відсутністю подій адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку, ОСОБА_1 посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції він участі не приймав, копію постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року до цього часу не отримав. Про результати розгляду справи йому стало відомо під час розмови з працівником канцелярії 02 січня 2024 року після повернення до тимчасово місця проживання з бойового завдання у польових умовах за межами Сумської області, до виконання якого був задіяний, у зв`язку з чим, не мав об`єктивної можливості звернутися з апеляційною скаргою до Сумського апеляційного суду в установлений законом строк.

Просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суддею не було враховано те, що свідки уданому випадку працівниками поліції залучені не були, показання таких осіб щодо обставин, за яких відносно нього було складено протокол, в матеріалах справи відсутні, які і відсутні докази та підтвердження чіткої його відмови пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису, який було долучено до матеріалів справи вбачається, що сам поліцейський зазначає, що запаху алкоголю з порожнини рота не чутно, просто водій виглядає втомленим. При цьому, у нього ніхто не запитав, чому він має втомлений вигляд, чи добре він себе почуває, чи потрібна йому допомога, на що було б повідомлено, що він є військовослужбовцем і на даний час їде із зони бойових дій м. Куп`янськ, де перебував впродовж останніх 6 місяців та виконував бойове завдання. Однак, поліцейський одразу, з невідомих причин, зазначив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт вказує, що враховуючи принцип презумпції невинуватості, він не повинен доказувати свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а його вина повинна бути доведена співробітниками патрульної поліції, чого у даному випадку належним чином здійснено не було, а усі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь. За наявності того, що наявними у справі доказами не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, апелянт вказує, що позбавлення його права керування транспортними засобами фактично унеможливлює здійснення ним своїх обов`язків по обороні Держави під час війни, так як виконання ним спеціальних бойових завдань пов`язано з використанням автомобіля.

Апелянт просить врахувати, що в день складання працівниками поліції відносно нього протоколу, він, повертався з відрядження, а саме з м. Ужгорода, де на ремонті перебував його автомобіль, і після виснажливої дороги він повертався до місця виконання бойових завдань, які поставлені перед 70 окремим батальйоном 101 окремої бригади військової частини НОМЕР_2 .

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду на 08 год. 30 хв. 26 листопада 2024 року особа, яка притя гується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Казак М.В. були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб, однак, в судове засідання не з`явились.

Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату, з посиланням на неможливість прибути у судове засідання до апеляційного суду через перебування за межами Сумської області та виконанням бойового завдання.

Причини своєї неявки у судове засідання захисник ОСОБА_2 суду не повідомив.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності учасників даного провадження, а саме, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Казака М.В. апеляційний суд враховує наступне.

У провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з січня 2024 року, і тривалий її не розгляд пов`язаний з тим, що докази про належне повідомлення як останнього, так і його захисника про призначення судових засідань на 26 квітня 2024 року, на 23 серпня 2024 року були відсутні, оскільки як на даний час, так і на той час, судові повістки, направлені на їх адресу повертались неврученими з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Проте, з метою забезпечення права учасників даного провадження на справедливий суд, апеляційний розгляд даної справи було відкладено на 26 листопада 2024 року, в яке, як було вище зазначено, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Казак М.В. не з`явились, хоча на цей раз, були вже повідомлені належним чином про дату і місце розгляду вказаної справи.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», та «Трух проти України»).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що захисник Казак М.В. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває його апеляційна скарга, в судові засідання за викликом не з`являються, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не бажають приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що неможливість прибуття ОСОБА_1 в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, у даному випадку, не є підставою для відкладення розгляду справи на іншу дату, за наявності підтвердження про належне повідомлення як останнього, так і його захисника, який є фахівцем у галузі права, діє виключно в інтересах свого підзахисного, однак, до суду не з`явився і про поважність причин такого свого неприбуття не повідомив.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для подальшого її відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, у його та захисника ОСОБА_2 відсутність, і у даному випадку права останніх на доступ до правосуддя не є порушеними.

А тому, перевіривши матеріали даної справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 1 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За наявності того, що розгляд справи в суді першої інстанції було здійснено без участі ОСОБА_1 , а на спростовування доводів стосовно того, що про результати розгляду справи йому стало відомо 02 січня 2024 року докази відсутні, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, як такий, що був пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апелянта щодо незаконності прийнятого суддею суду першої інстанції рішення, то апеляційний суд враховує наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №618783 від 14 листопада 2023 року та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до матеріалів справи.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, відеозапис, який, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення врахований суддею суду першої інстанції, було проглянуто і апеляційним судом у порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

З вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль BMW 7300 н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки його водій здійснював рух у комендантську годину.

Як було встановлено, керував вказаним автомобілем ОСОБА_1 , під час розмови з яким у поліцейських виникла підозра, що останній перебуває у стані сп`яніння, що стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі. На це, ОСОБА_1 повідомив, що йому треба сходити вдома у туалет, однак, поліцейські зазначили, що спочатку потрібно пройти огляд. ОСОБА_1 наполягав на тому, що йому спочатку потрібно сходити у туалет, на що отримав відповідь, що це можна зробити і у медзакладі, однак останній наголошував на тому, що це йому потрібно зробити саме вдома. Поліцейські у черговий раз пояснили ОСОБА_1 , що спочатку проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні, а потім все інше, на що останній відповів відмовою. Йому роз`яснили, що у такому разі буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповів «складайте, що хочете», припинив спілкування, сів у свій автомобіль, зачинивши його, а у подальшому, вийшов з автомобіля, сперечався з поліцейськими та вів себе зухвало. До цього долучилась якась жінка, яка просила працівників поліції відпустити ОСОБА_1 , пояснювала, що останній весь час перебуває на службі і приїхав на день відпочити.

При цьому, апеляційний суд, на спростовування доводів апелянта зауважує, що вказаним відеозаписом не підтверджується, що таких ознак, як запах алкоголю з порожнини рота, у ОСОБА_1 виявлено не було, навпаки, саме зазначене і стало підставою для пропозиції поліцейських до останнього пройти огляду на стан сп`яніння, від чого він відмовився, при тому, що згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, як водій, не мав право, а був зобов`язаний пройти такий огляд.

Також, апеляційний суд звертає увагу і на те що з врахуванням того, що поліцейські застосовали технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу, присутність двох свідків була не обов`язковою, а тому, вважати, що у їх діях наявні порушення вимог ст. 266 КУпАП чи «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», підстави відсутні.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що через втомленість, у ОСОБА_1 дійсно могли бути наявні ознаки, які, окрім запаху алкоголю з порожнини рота, співпадали з іншими ознаками сп`яніння, проте, у даному випадку ключовою підставою для складання відносно останнього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стало не його керування транспортним засобом у такому стані, а саме відмова на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, що вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, що вірно було встановлено суддею суду першої інстанції.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування та обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.