КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/5238/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №752/17232/24

19 листопада2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850(вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605гривень 60копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована та винесена при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи.

Вважає, що розміщення на момент зіткнення автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , позаду автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_5 не може безспірно свідчити і бути єдиною та виключною обставиною на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.п.13.1, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу, на те, що ОСОБА_1 рухався з дозволеною швидкістю, діяв в умовах аварійної ситуації, створеної йому водієм автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , але при цьому не мав технічної можливості будь-якими своїми діями з моменту виникнення об`єктивно обумовленої небезпеки об`їхати вказаний автомобіль, який почав різке гальмування, вчасно зупинитися та не допустити зіткнення. Через те, що саме водій автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції, рухався з перевищенням дозволеної швидкості, не врахував дорожню обстановку та раптово загальмував, що і призвело до зіткнення, що в свою чергу призвело до ДТП.

Крім того, зазначає, що уникнути зіткнення водію ОСОБА_1 технічно було неможливо внаслідок протиправних дій саме водіїв, що рухались попереду, а також через брак часу і відстані для гальмування, яка б була достатня у випадку дотримання водієм автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 Правил дорожнього руху України, не створення останнім аварійної ситуації шляхом різкого гальмування, а також у випадку дотримання водієм автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 безпечної дистанції, яка б відповідала вимогам п.1.10 ПДР України, і внаслідок його раптового гальмування/зупинки дала б можливість водію ОСОБА_1 , що рухався позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, саме у водія автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , та тільки у нього, була технічна можливість уникнути дану ДТП шляхом належного виконання п. 1.10, 2.3б, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

Звертає увагу, на те, що працівниками патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, що б могло стати причиною вказаного ДТП.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції протиправно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик свідка, мотивуючи це тим, що особа, яка заявлена свідком при оформленні матеріалів відносно ОСОБА_1 присутньою не була, однак вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки, свідок, який був заявлений стороною захисту був у момент ДТП в автомобілі водія ОСОБА_1 , як пасажир, проте з незрозумілих причин уповноважена особа, що склала вказані матеріали умисно не залучила, не допитала останнього. Тобто в самому протоколі працівник патрульної поліції заначив, що свідки ДТП не не були відсутні, а свідки не були залучені.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Мельниченко М.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтримав думку свого захисника.

У судовому засіданні представник Департаменту патрульної поліції Олійник І.З. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила відмовити у задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №104421 ОСОБА_1 26 липня 2024 року о 14 годині 55 хвилин в м. Києві по Столичному шосе, керуючи транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_6 , який в свою чергу за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 , який за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_4 та який за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат» д.н.з. НОМЕР_5 , що призвело до отримання транспортними засобами механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1, 12.1 та 2.3(б) Правил дорожнього руху України, що тягне відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №104421 від 26 липня 2024 року; - схемою ДТП; - поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких, в м. Києві на Столичному шосе, рухаючись в напрямку м. «Видубичі» у крайній лівій смузі зі швидкістю 80 км/ч побачивши, що автомобіль марки «Хонда» вдарив автомобіль, який знаходився перед ним, чим спричинив свою зупинку. В свою чергу він почав гальмувати, та в`їхав в автомобіль. Зазначив, що пошкодження автомобіля, яким він керував, та пошкодження автомобіля марки «Хонда» вказують на те, що водій автомобіля марки «Хонда» спричинив дане ДТП. На його думку, винуватцем ДТП є водій автомобіля марки «Хонда»; - поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких, в м. Києві на Столичному шосе, рухаючись в напрямку м. «Видубичі», рухався в напрямку центру міста, з середньою швидкістю 85 км/г, їхав в потоці та побачив, що водій автомобіля марки «Фольксваген» почав різко гальмувати та створив аварійну ситуацію, що призвело до того, що він почав також різко гальмувати аби уникнути ДТП. Після того, як він почав гальмувати, вже майже зупинився перед переднім автомобілем марки «Фольксваген», у нього виїхав автомобіль марки «Мерседес», що призвело до ДТП. Зважаючи на те, що він майже зупинився перед автомобілем марки «Фольксваген», водій автомобіля марки «Мерседес» не витримав безпечну дистанцію, що призвело до ДТП; - поясненнями ОСОБА_3 , відповідно до яких, в м. Києві на Столичному шосе, рухаючись в напрямку м. «Видубичі» стояв у заторі та в нього в`їхав автомобіль марки «БМВ», удар прийшовся у багажне відділення, задню частину автомобіля; - поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких, в м. Києві на Столичному шосе, рухаючись в напрямку м. «Видубичі», утворився затор, перед ним зупинився автомобіль марки «Фіат», він також зупинився, ззаду пригальмував автомобіль марки «Фольксваген», після чого він відчув удар, внаслідок чого зачепив водія на автомобілі «Фіат»; - поясненнями ОСОБА_5 , відповідно до яких, в м. Києві на Столичному шосе, рухаючись у крайній лівій смузі, зі швидкістю 90 км/г, попереду нього рухався автомобіль марки «БМВ», який почав гальмувати, він теж почав гальмувати та зупинився, ззаду почув звук схожий на тертя та отримав удар ззаду від водія автомобіля марки «Хонда».

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме водій автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції, рухався з перевищенням дозволеної швидкості, не врахував дорожню обстановку та раптово загальмував, що і призвело до зіткнення, що в свою чергу призвело до ДТП, є безпідставними, оскільки суд розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої він складений.

Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень учасників, протокол щодо водія ОСОБА_2 за фактом даної дорожньо - транспортної пригоди не складався. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_2 не були дотримані положення Правил дорожнього руху України, це не виключає факт відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 13.1, 12.1 та 2.3(б) Правил дорожнього руху України.

Доводи апелянта про те, що щоб уникнути зіткнення водію ОСОБА_1 технічно було неможливо внаслідок протиправних дій саме водіїв, що рухались попереду, а також через брак часу і відстані для гальмування, яка б була достатня у випадку дотримання водієм автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 Правил дорожнього руху України, не створення останнім аварійної ситуації шляхом різкого гальмування, а також у випадку дотримання водієм автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 безпечної дистанції, яка б відповідала вимогам п.1.10 ПДР України, і внаслідок його раптового гальмування/зупинки дала б можливість водію ОСОБА_1 , що рухався позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, саме у водія автомобіля марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , та тільки у нього, була технічна можливість уникнути дану ДТП шляхом належного виконання п. 1.10, 2.3б, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, не виключає обов`язок ОСОБА_1 виконувати вимоги ПДР, зокрема, під час руху враховувати дорожню обстановку та дотримуватися безпечної дистанції до транспортного засобу, який рухається попереду, щоб у разі виникнення небезпеки чи перешкоди для руху мати можливість зменшити швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди та здійснення інших маневрів.

Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Інші аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Порушень норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови судом не встановлено.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою щодо притягнення до відповідальності за адміністративні правопорушення передбачені ст.124 КУпАП.

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: