ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/ 1511 /24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Московського районного суду м.Харкова від «23» 09 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 жовтня 2023 року о 22-45 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Валентинівській, 33 в м. Харкові, керував транспортним засобом Audi A4 Avant, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, відмовився.

Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На думку суду першої інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №604803 від 29.10.2023;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- поясненнями сержанта ВСП ОСОБА_3 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими останнім інспектору роти №5 батальйону №4 старшому лейтенанту поліції Олександру Шапці 30.10.2023, згідно з якими: «Я, ОСОБА_4 , проїздив по вул. Валентинівській в сторону пр-ту Тракторобудівників, де мене зупинили співробітники поліції, які були не в змозі обрати тверезий чи в стані сп`яніння. Дані співробітники вели себе неадекватно, на запитання чому мене зупинили дивилися неадекватно, через деякий час підходили співробітники щоб домовитися! З ввімкненими бодікамерами. Відео з мого телефону надам з приводу необхідності. Дані співробітники в усній формі погрожували мені як військовослужбовцю. Для даних поліцейських погрози повсякденні. Один з них погрожував систематично, погрожував і ВСП, і власною розправою. ОСОБА_5 , №0168828»;

- рапортом інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Олександра Шапки від 30.10.2023;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських 471209, 470122, 467609 до протоколу серії ААД №604803 від 29 жовтня 2024 року.

Таким чином, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Пекаренін А.А. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Московського районного суду м.Харкова від «23» 09 2024 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що постанова винесена із істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та надумано зазначили ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, зазначено, що свідки при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися, а склад правопорушення та докази, що підтверджують вину водія ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання суду апеляційної інстанції водій ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи повісткою від 17 10 2024 року, жодних заяв чи клопотань до канцелярії Харківського апеляційного суду до початку судового засідання не надходило.

Захисник Пекаренін А.А. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримував вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, зазначив, що відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертиз №735-2023 від 30 10 2023 року водій ОСОБА_1 перебував у тверезому стані.

Додатково захисник звернувся до суду із проханням не позбавляти водія ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, адже в подальшому буде проблематично виконувати військовий обов`язок без відповідного права.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №604803 29 жовтня 2023 року о 22-45 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Валентинівській, 33 в м. Харкові, керував транспортним засобом Audi A4 Avant, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.

Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, відмовився.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

При дослідженні відеозапису судом апеляційної інстанції встановлено, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліції» та додатково починалася комендантська година.

При спілкуванні працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

На фрагменті відеозапису на 23 год. 56 хв. 20 сек. водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, - проводиться на місці зупинки за допомогою технічних пристроїв чи у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складався саме внаслідок відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме порушення вимог п.п.2.5 ПДР.

Крім того, суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень захисника ОСОБА_2 щодо наявності висновку фахівця з питань судово-медичної експертиз №735-2023 від 30 10 2023 року, де вказується, що водій ОСОБА_1 перебував у тверезому стані зважаючи на наступне.

Суд апеляційної інстанції вбачає в діях водія ОСОБА_1 саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не факт керування останнім у стані алкогольного сп`яніння.

Додатково суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень захисника щодо того, щоб не позбавляти права керування транспортними засобами водія ОСОБА_1 , адже це вплине на можливість правопорушника повноцінно виконувати військовий обов`язок, але жодних підтверджуючих документів на доведення своєї думки не надав.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Московського районного суду м.Харкова від «23» 09 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило