Номер провадження: 33/813/2093/24
Номер справи місцевого суду: 496/4228/24
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 21.06.2024, капітан-лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в період з 14:00 год 11.06.2024 до 09:00 год 12.06.2024, під час несення служби в добовому наряді військового містечка № НОМЕР_1 військової частини № НОМЕР_2 , перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 (більш точне місце дислокації вказати неможливе через введення на території України воєнного стану), діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував свої обов`язки чергового військового містечка №129 військової частини НОМЕР_3 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою у мовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року, мотивуючи тим, що справа була розглянута без його участі, про розгляд справи він не повідомлявся, копію оскаржуваної постанови суду отримав 18 липня 2024 року.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріалами справи не спростовуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року.

В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та завчасно.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених у апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона правопорушення характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Стаття 172-15 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює дану норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які порушення правил несення військової служби допущені особою та якими нормативними актами передбачені правила, що порушила особа.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 21.06.2024, капітан-лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в період з 14:00 год 11.06.2024 до 09:00 год 12.06.2024, під час несення служби в добовому наряді військового містечка № НОМЕР_1 військової частини № НОМЕР_2 , перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , недбало поставився до військової служби за наступних обставин:

«Згідно рапорту начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_3 капітана 2 рангу ОСОБА_2 , 11.06.2024 приблизно о 14:00 год, під час проведення перевірки організації несення чергування на військовому містечку № НОМЕР_1 ним було виявлено, що черговий військового містечка № НОМЕР_1 офіцер відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 капітан-лейтенант ОСОБА_1 перебуває на чергуванні у добовому наряді з явними ознаками алкогольного сп`яніння. З метою приведення організації чергової служби до статутного порядку, капітан-лейтенанта ОСОБА_1 було знято з чергування та направлено до медичного пункту військової частини НОМЕР_3 для проведення медичного огляду з метою встановлення рівня алкогольного сп`яніння.

Комісією у складі офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 капітан-лейтенанта ОСОБА_3 , фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_3 головного старшини ОСОБА_4 та старшого водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_3 старшого солдата ОСОБА_5 на території тимчасового місця розташування медичного пункту військової частини НОМЕР_3 проведено освідчення офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 капітан-лейтенанта ОСОБА_1 , під час якого було встановлено, що ОСОБА_1 11.06.2024 приблизно о 16:00 знаходився у стані алкогольного сп?яніння та виконував обов?язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння за ознаками: стійкий запах алкоголю з рота, координація рухів не порушена (у позі Ромберга стійкий, спостерігається легкий тремор кистей рук).

Від проходження медичного обстеження в спеціалізованому медичному закладі КНП (ООМЦПЗ) ООР м. Одеси для визначення ступеню алкогольного сп?яніння військовослужбовець ОСОБА_1 категорично відмовився. Факт вживання алкоголю не заперечував.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України №233 від 30.04.2017 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України», «не допускати до виконання службових обов?язків (роботи) за посадами і негайно відсторонювати від виконання будь-яких обов?язків військової служби (трудової діяльності), виконання бойових завдань, несення бойового чергування, внутрішньої та вартової служби, експлуатації зброї та техніки військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які мають ознаки алкогольного сп`яніння».

Зважаючи на стан алкогольного сп`яніння, неможливість виконання своїх безпосередніх обов`язків за посадою капітан-лейтенантом ОСОБА_1 , начальником штабу ОСОБА_2 було прийнято рішення про відсторонення капітан-лейтенанта ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків з 14:00 11.06.2024 до 09:00 12.06.2024.

Такі дії офіцера відділення з морально-психологічного забезпечення військово частини НОМЕР_3 капітан-лейтенанта ОСОБА_1 призвели до невиконання ним обов`язків за посадою та званням, що передбачені Статутом внутрішньої служби ЗСУ при виконанні обо?язків черговим військового містечка №129 військової частини НОМЕР_3 порушення військової дисципліни, положень статуту та вимог командирів» (а.с. 1-6).

Таким чином, недбале ставлення ОСОБА_1 проявилось в тому, що він будучи військовою службовою особою, мав ознаки алкогольного сп`яніння, тому був відсторонений від виконання своїх посадових обов`язків з 14:00 11.06.2024 до 09:00 12.06.2024.

На підставі вищевстановлених обставин,

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме в тому, що він будучи військовою службовою особою, в період з 14:00 год 11.06.2024 до 09:00 год 12.06.2024, під час несення служби в добовому наряді військового містечка № НОМЕР_1 військової частини № НОМЕР_2 , діяв недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував свої обов`язки чергового.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що висновок про те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння є лише припущенням членів комісії, а проведений 11.06.2024 огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Щодо даних тверджень апеляційний суд зазначає наступне.

Так, в матеріалах справи міститься копія протоколу серії А2238 №9 від 12.06.2024 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складеного відносно капітан-лейтенанта ОСОБА_1 .. Згідно змісту якого, 11 червня 2024 року о 14.00 год, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , виконував обов`язки військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду для визначення алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 19-23).

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено був також складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за фактом перебування капітан-лейтенанта ОСОБА_1 на військовій службі 11 червня 2024 року з ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року, залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року (справа №496/4028/24) ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В рамках справи №496/4028/24 судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що 11 червня 2024 року огляд військовослужбовця ОСОБА_1 був проведений на підставі ст. 266-1 КУпАП, а саме в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з акту щодо результатів огляду вбачається, що ОСОБА_1 мав стійкі ознаки алкогольного сп`яніння, під час огляду вживання алкоголю не заперечував, від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на власному тлумаченні норм права.

Такий висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький