Провадження №: 3/752/5125/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 червня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, порушив встановлений відносно нього терміновий заборонний припис серії АА № 371785 від 29.05.2024, яким йому заборонено у будь-який спосіб контактувати з співмешканою ОСОБА_2 та входити і перебувати за місцем проживання строком на 10 діб, та 30.05.2024 о 14 год з`явився за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність як за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, так і за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2024 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у порушенні тимчасового заборонного припису, окрім обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , копією термінового заборонного припису АА № 371785 від 29.05.2024.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками невиконання термінового заборонного припису, яке вчинені повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.