ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/759/24 Номер провадження 33/814/883/24Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Павленко О.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Павленка Олександра Анатолійовича на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 09 квітня 2024 року о 12 год 55 хв в с. Старі Санжари по вул. Старосанжарській, 49, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ «21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився та прослідувати в заклад охорони здоров`я також відмовився. Вся розмова велась на нагрудний відеореєстратор № 101481450. Також, водій ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвоката Павленка О.А. подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.06.2024 року скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що незгодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинами справи, через порушення ним норм матеріального і процесуального права, а також через поверхневий розгляд справи.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що суд не навів переконливих доказів вини ОСОБА_1 при обґрунтуванні свого рішення, суд перелічив ряд документів, однак не розкрив їх доказового змісту.

Акцентує увагу, що суд проігнорував відсутність у акті огляду на місці зупинки транспортного засобу грубе порушення процесуальної форми складання відповідних документів, а саме відсутність прізвища, ім`я та по батькові особи відносно якої проводився огляд.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 2024 року о 12 год 55 хв в с. Старі Санжари по вул. Старосанжарській, 49, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ «21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився та прослідувати в заклад охорони здоров`я також відмовився. Вся розмова велась на нагрудний відеореєстратор № 101481450. Також, водій ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується,протоколом серії ААД № 7500398 про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2024 року, від підпису якого та отримання копії, ОСОБА_1 відмовився (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.04.2024, з якого вбачається, що огляд не проводився (а.с.4); рапортом інспектора СРПП ВП № 3 ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції О. Бистрицького, з якого встановлено, що під час несення служби, о 13 год 07 поліцейськими здійснено виїзд за інформацією ПОГ, а саме: ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які повідомили про виявлення водія автомобіля марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 , який порушим ПДР України (при зміні напрямку руху не користувався світловими покажчиками поворотів). В ході спілкування із водієм виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Після прибуття на місце події наряду СРПП водієві було запропоновано пройти освідування на приладі DRAGER Alcotest 6810 та прослідувати у медичний заклад у м. Полтаву, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.6); відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового транспортного засобу, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.8), та іншими доказами по справі.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд не навів переконливих доказів вини ОСОБА_1 при обґрунтуванні свого рішення, суд перелічив ряд документів, однак не розкрив їх доказового змісту, суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого відеозапису до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «ВАЗ «21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в зв`язку з тим, що не ввімкнув покажчик повороту, яким керував ОСОБА_1 .. В ході спілкування працівники поліції виявили в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (хронологічний відрізок 12:58:40 триває далі), працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу DRAGER або медичному закладі, на що останній відмовився. Працівниками поліції неодноразово пропонували останньому пройти огляд, однак останній категорично відмовляється, стверджуючи, що нікуди не їхав(хронологічний відрізок 13:08:50).

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом серії ААД № 7500398 про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2024 року, від підпису якого та отримання копії, ОСОБА_1 відмовився (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.04.2024, з якого вбачається, що огляд не проводився, в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с.4); рапортом інспектора СРПП ВП № 3 ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції О. Бистрицького, з якого встановлено, що під час несення служби, о 13 год 07 поліцейськими здійснено виїзд за інформацією ПОГ, а саме: ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які повідомили про виявлення водія автомобіля марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 , який порушим ПДР України (при зміні напрямку руху не користувався світловими покажчиками поворотів). В ході спілкування із водієм виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Після прибуття на місце події наряду СРПП водієві було запропоновано пройти освідування на приладі DRAGER Alcotest 6810 та прослідувати у медичний заклад у м. Полтаву, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.6); та іншими доказами по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Павленко О.А.. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Павленка Олександра Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин