Провадження № 33/801/816/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 24 серпня 2024 року о 01:55 год. по вул. Хмельницьке шосе, 145 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Морозова В. Ю., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона захисту посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином фактичні обставини справи, зазначає, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права (ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р.), повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле, отже показник технічного приладу 0,48 проміле, який зафіксовано у ОСОБА_1 , згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається.

Крім того, зазначає, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не видали ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також не доставили його в лікарню для проходження такого огляду.

В судовому засідання ОСОБА_1 та його адвокат Рясний В. Д. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції, є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 882516, 24 червня 2024 року об 01 годині 57 хвилин в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150 д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», 0292 тест № 402, результат 0,48 %. Проводилась безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор 470764, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. До протоколу додаються: рапорт, чек «Драгера», акт огляд на стан сп`яніння, відео з портативної відеокамери, смс заявка (а.с. 2).

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з пунктом 7 розділу 2 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 проміле, а тому порушень норм національного та міжнародного законодавства про що вказує в апеляційній скарзі сторона захисту, апеляційний суд не вбачає, а показник 0,48 проміле, який було зафіксовано у ОСОБА_1 є значно вищим за допустиму норму.

Доводи про те, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 882516 не видали ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також не доставили його в лікарню для проходження такого огляду є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 1, 5, 7 ІІ розділу Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до частин 2,3 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (24_06_2024 - Паскар ААД 882516 (Гулько) а.с. 7), на ній зафіксовано, як працівник поліції (на 0:01:31 відео) дає водієві для перевірки муштук чи він герметично запакований, потім вставляє його в спеціальний прилад «Драгер» та включає його для нагріву, через деякий час роз`яснює ОСОБА_1 як правильно продувати даний прилад. ОСОБА_1 здійснює продуття приладу «Драгер» (на 0:03:25 відео), після його продуття поліцейський інформує останнього, що допустима норма 0,20 % та демонструє водієві результат сп`яніння 0,48 % (на 0:03:56 відео), з яким ОСОБА_1 погоджується (на 0:04:07 відео). Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за статтею 130 КУпАП, за те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та роз`яснив права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України (0:04:39).

Отже, ОСОБА_1 погодився із результатом алкогольного сп`яніння після його проходження за допомогою приладу «Драгер» (на 0:03:56 відео) на місці зупинки, відтак працівники поліції не повинні були виписувати направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та доставляти його в лікарню для проходження такого огляду.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета