Справа № 570/3369/24
Номер провадження 3/570/1754/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з департаменту ПП УПП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.09.2014 року Сарненським РВ УДМС України в Рівненській області,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 614886 від 01 липня 2024 року зазначається, що 01 липня 2024 року о 06 год. 44 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 349 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив порушення, чим порушив п. 2.1 а та ст. 15 ЗУ «Про Дорожній рух», тим самим вчинив правопорушення за ч.5 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні (17.07.2024 р.) ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що за вчинене правопорушення ним вже був сплачений штраф. Тому не розуміє, чому відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення та викликали до суду на розгляд справи. Заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою звернення за правовою допомогою. У подальшому просив справу розглядати без його участі.

В судове засідання 23.07.2024 р. ОСОБА_1 не з`явився.

Від адвоката Ошурка Й.М., який є представником ОСОБА_2 , надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі. Зазначається, що до протоколу не були надані докази на підтвердження вини особи. До того ж ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ч. 1 ст. 61 Конституції України). А як вбачається з доданих письмових доказів, 01 липня 2024 року інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління поліції у Рівненській області старший лейтенант поліції Ягніч Віталій Віталійович виніс постанову серії ЕНА № 2512611, згідно якої ОСОБА_1 визнаний виним у тому, що він 01 липня 2024 року о 06 год. 44 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 349 км. водій керував транспортним засобом зі швидкістю 80 км/год, при максимально допустимій швидкості 50 км/год., при цьому будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, чим вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП. І за це правопорушення ОСОБА_3 був сплачений штраф у розмірі 20400 грн. Тому вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі підлягає до закриття.

У відповідності до ч. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі:

а) об`єкт;

б) об`єктивну сторону;

в) суб`єкт;

г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

При розгляді справи було встановлено, що 01 липня 2024 року о 06 год. 44 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 349 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме відповідної категорії.

01 липня 2024 року інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області старший лейтенант поліції Ягніч Віталій Віталійович ухвалив постанову серії ЕНА № 2512611, згідно якої ОСОБА_1 визнаний виним у тому, що він 01 липня 2024 року о 06 год. 44 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 349 км керував транспортним засобом зі швидкістю 80 км/год, при максимально допустимій швидкості 50 км/год., при цьому будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, чим вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За це правопорушення ОСОБА_3 був сплачений штраф у розмірі 20400 грн.

Отже, у даному випадку склалася ситуація, за якої відносно водія ОСОБА_2 був складений протокол у справі про адміністративне правопорушення за те ж саме порушення, за яке він вже був притягнутий до відповідальності працівником поліції у виді штрафу, і на даний час штраф сплачений.

У цьому випадку працівник поліції мав би притягнути водія за порушення Правил дорожнього руху за перевищення ним встановленого обмеження швидкісного режиму, і не притягувати його за ч.4 ст. 126 КУпАП. Тоді у працівника поліції були б підстави скласти відносно водія протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП, надіслати його на розгляд до суду, і у суду за наявності відповідної доказової бази були б підстави для притягнення водія до відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Зазначена обставина описується судом для мети розуміння ситуації відносно того, що відносно особи був складений протокол за діяння, за яке водій вже був притягнутий до відповідльності та сплатив штраф.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2020 року у справі «Чернов проти України» (заява №16432/10) констатовано порушення щодо особи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме - ст. 4 Протоколу № 7 у зв`язку з тим, що заявника двічі було пригнуто до суду та покарано за одне і те саме правопорушення. Стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції передбачає право не бути притягненим до суду або покараним двічі. Відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ поняття «те саме правопорушення» - елемент idem принципу non bis in idem, у ст. 4 ПротоколуN7 до Конвенції, належить розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суті, одних і тих самих фактів.

Згідно п.8 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Адже ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ч. 1 ст. 61 Конституції України).

Керуючись ч. 1 ст. 61 Конституції України, п.8 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.8 ч.1 ст.247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Красовський О.О.