Справа № 676/6029/24
Номер провадження 3/676/2054/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, лікаря-хірурга КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №979196 від 01 вересня 2024 року, складеного інспектором взводу №1 роти №1 з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , 01 вересня 2024 року о 22 год. 07 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Івана Мазепи,44 водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 318TI, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у найближчому медичному закладі водій відмовився із застосуванням відеофіксації, чим порушив вимоги підпункту пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 01 вересня 2024 року близько 22 год. 00 хв. своїм автомобілем BMW 318TI, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із дотриманням Правил дорожнього руху по вул.Івана Мазепи в м.Кам`янець-Подільському, де за допомогою проблискових маячків без будь-яких на те причин був зупинений поліцейськими. Під час перевірки документів поліцейські звинуватили його в тому, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, проти чого він категорично заперечив, оскільки не вживав того дня алкогольні напої. Також поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6820», проти чого він заперечив, оскільки не довіряв цьому приладу. Тоді поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», на що він відразу ж погодився. Після чого поліцейські на службовому автомобілі доставили його в КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, де він не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, але у зв`язку із тим, що він працює на посаді лікаря-хірурга КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності результатів проведення його колегою лікарем КНП «Кам`янець-Подільська лікарня» йому огляду на стан алкогольного сп`яніння, наполягав щоб виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, було проведено шляхом лабораторного дослідження його біологічного середовища крові будь-яким іншим закладом охорони здоров`я. Проте, поліцейські категорично проти цього заперечили, розцінили його дії як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські дозволили йому продовжити керування автомобілем. Категорично заперечив факт вживання алкогольних напоїв, а отже факт керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а також ту обставину, що відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, він відразу ж своїм автомобілем прибув до КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», де о 23 год. 40 хв. здав біологічний матеріал кров для лабораторного дослідження щодо наявності в ній концентрації етанолу і за результатами проведеного в Клініко-діагностичній лабораторії Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради лабораторного дослідження у його крові виявлено концентрацію етанолу в кількості 0,016 ‰, тобто за результатами дослідження його крові було встановлено, що на момент зупинки його поліцейськими він перебував в тверезому стані.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст.ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на поліцейському інспектору взводу №1 роти №1 з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , оскільки він порушив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №979196 від 01 вересня 2024 року, складеного інспектором взводу №1 роти №1 з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , 01 вересня 2024 року о 22 год. 07 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Івана Мазепи,44 водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 318TI, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у найближчому медичному закладі водій відмовився із застосуванням відеофіксації, чим порушив вимоги підпункту пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , серед іншого, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Єдиним законом, який регулює порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є КУпАП, статтею 266 якого врегульовано питання «Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналогічна норма містяться в пунктах 1, 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року№1452/735 від 09.11.2015 року, в п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, а також в пунктах 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Частини 2 та 3 статті 266 КУпАП визначають, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Звідси слідує, що поліцейський ОСОБА_2 , на якого в даній конкретній справі покладений обов`язок щодо збирання доказів, повинен був зібрати докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і лише у випадку підтвердження цієї обставини повинен був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі його незгоди з результатом огляду чи його відмови проходити такий огляд на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, яким є КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня».

З наданих у судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вбачається, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6820», проти чого він відмовився, оскільки не довіряв цьому приладу. Тоді поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», на що він відразу ж погодився. В КНП «Кам`янець-Подільська лікарня» не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, але у зв`язку із тим, що він працює на посаді лікаря-хірурга КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності результатів проведення його колегою лікарем КНП «Кам`янець-Подільська лікарня» йому огляду на стан алкогольного сп`яніння, наполягав щоб виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, було проведено шляхом лабораторного дослідження його біологічного середовища крові будь-яким іншим закладом охорони здоров`я. Проте, поліцейські категорично проти цього заперечили та розцінили його дії як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються долученими до матеріалів справи органом, який порушив провадження в справі, відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки на пропозицію поліцейського відразу ж погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», куди відразу ж прибув із працівниками поліції на службовому автомобілі, де не відмовляється проходити огляду на стан алкогольного сп`яніння, а наполягає щоб виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, було проведено шляхом лабораторного дослідження його біологічного середовища крові. При цьому, ОСОБА_1 постійно наголошує, що не відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, якщо такий буде проведений з використанням лабораторного дослідження його крові щодо наявністю в ній концентрації етанолу.

Проаналізувавши зазначені вище докази в їх сукупності, суддею встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме відповідно до зазначеного вище встановленого порядку, передбаченого розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, а отже в його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, як вбачається з наданих КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» документів виписки із Журналу реєстрації медичних оглядів водіїв з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Звіту аналізу 1725, ОСОБА_1 01 вересня 2024 року о 23 год 40 хв., тобто через 01 год. 33 хв. після його зупинки поліцейськими (22 год. 07 хв.) та через 35 хв після складання стосовно нього адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП (23 год. 05 хв.) здав біологічний матеріал кров для лабораторного дослідження щодо наявності в ній концентрації етанолу і за результатами проведеного в Клініко-діагностичній лабораторії Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради лабораторного дослідження у крові ОСОБА_1 виявлено концентрацію етанолу в кількості 0,016 ‰, тобто за результатами дослідження крові ОСОБА_1 було встановлено, що він перебуває в тверезому стані.

Крім того, з пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 встановлено, що від керування автомобілем фактично відстороненим він не був, а після складання протоколу продовжив керування автомобілем. Зазначена обставина, крім пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 , об`єктивно підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому відсутні будь-які відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Разом з тим, відповідно до ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, крім іншого, допускаються адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.1). Порядок адміністративного затримання, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.2).

Зокрема, відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, перелічені у ч.1-й цієї статті, у тому числі частинами першою, другою, третьою і четвертою ст.130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб, після чого зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місце знаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

Згідно ж із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння (ч.1). У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що жодного з наведених заходів з метою припинення адміністративного правопорушення поліцейськими стосовно ОСОБА_1 та його автомобіля, яким він керував, вжито не було, що саме по собі вже викликає сумнів у тому, що у нього в той час були ознаки алкогольного сп`яніння і відповідно підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О