Справа № 206/4310/24
Провадження № 3/206/1900/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Плінської А.В.,при секретарі Білій О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Маркело В.О., потерпілої та законного представника потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3 , її захисника адвоката Летучого В.І. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 1 серпня 2024 року близько 18 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , яка була присутня при конфлікті колишнього подружжя ОСОБА_4 та фізичне насильство по відношенню до колишньої дружини - ОСОБА_3 , а саме штовхав її, чим спричинив фізичний біль, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що 1 серпня 2024 року близько 18 год. проводив час з донькою, потім гуляли з батьками та донькою неподалік будинку, який належить їм з колишньою дружиною на праві власності за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки між колишнім подружжям існує спір з приводу поділу будинку, вирішив зайти до ОСОБА_3 , яка проживає в спірному будинку та поговорити щодо врегулювання спору, адже остання чинить перешкоди в користуванні будинком. Донька залишилась з батьками продовжувати відпочивати, а він пішов до будинку, подзвонив, йому відкрила колишня дружина, він не вчиняв будь-яких дій фізичного характеру відносно колишньої дружини, коли ОСОБА_5 напав на нього, розпочалась штовханина, але колишню дружину він не чіпав і доньку теж. Натомість ОСОБА_5 заподіяв йому тілесних ушкоджень та його батькам.

Потерпіла ОСОБА_3 , яка є законним представником потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила та підтвердила, що є колишньою дружиною ОСОБА_2 та разом з останнім є співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з приводу розподілу будинку є спір, який наразі вирішується судом. 1 серпня 2024 року ОСОБА_2 подзвонив в двері, вона відкрила і побачила колишнього чоловіка, який одразу ж її штовхнув аби зайти. Почалась штовханина та суперечка, на що вийшов ОСОБА_5 , її співмешканець, і сказав покинути будинок ОСОБА_6 , на що той сказав, що буде боротись, тож ОСОБА_5 виштовхав його за калітку. Потім подзвонила доньці та попросила прийти до дому. Вказала, що ОСОБА_7 її штовхнув кілька разів, коли вона не хотіла його впустити в будинок, однак цього ніхто не бачив, ОСОБА_5 побачив вже коли колишній чоловік викручував її руки та кричав і обзивав. ОСОБА_7 та його батьки, побили ОСОБА_8 , вони його витягли на вулицю і побили, свідком цього була донька, по відношенню до якої будь-яких дій ніхто не вчиняв, вона лише була присутня при конфлікті. Вона ж як мати, не забрала доньку в будинок, адже сама була шокована від того, що відбувається.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 . 1 серпня 2024 року після 18 год. почув сварку на підвищених тонах, коли вийшов, побачив як ОСОБА_7 відштовхував від себе ОСОБА_3 , бачив два рази штовхання. Це було біля входу в будинок, біля ганку і це був єдиний випадок їхньої штовханини в той вечір. Він розвів колишнє подружжя у різні сторони та попросив ОСОБА_10 піти, він відмовився, тож його силою виштовхав за калітку та закрив її. Хвилин 10 була тиша, він повернувся в будинок. За деякий час пролунав дзвінок, ОСОБА_11 пішла відкривати. Прийшла донька, батьки ОСОБА_12 не давали закрити калітку, тож він вмішався і на нього напали батьки ОСОБА_13 , повалили на землю, завдавали ударів, свідком чого була ОСОБА_14 . При цьому ніхто жодних дій щодо дитини не вчиняв.

ОСОБА_15 , який доводиться батьком ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 1 серпня 2024 року гуляли з сином, дружиною та онукою - ОСОБА_16 неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Син сказав, що хоче поговорити з колишньою дружиною щодо поділу майна і залишив доньку з ними, а сам пішов. За деякий час онуці хтось зателефонував і вона побігла, а вони за нею, так як та нічого не сказала їмЮ, і вони переживали куди вона біжить. Онука забігла до себе в двір, звідки вивалився ОСОБА_5 з держаком лопати і почав його бити, повалив на землю, дружина захищала, а потім і син підбіг. Щоб син вчиняв фізичне або психологічне насильство щодо колишньої дружини чи онуки не бачив. Йому зламали руку під час бійки.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що 1 серпня 2024 року гуляли з сином, чоловіком та онукою неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Син сказав, що хоче поговорити з колишньою дружиною щодо поділу майна тай пішов. Вони продовжили гуляти, за деякий час онуці подзвонили і вона кудись помчала, а вони її наздоганяли. Побачили як відкрилась калітка і ОСОБА_18 забрали, а звідти вивалився ОСОБА_5 та напав на чоловіка. Чоловік впав, воно його піднімала та захищала, потім підбіг син, почалась бійка. Онука підбігла і вдарила її телефоном в лице. Щоб син вчиняв фізичне або психологічне насильство щодо колишньої дружини чи онуки не бачила.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП .

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано лише протоколи про адміністративне правопорушення, заяви потерпілої і законного представника потерпілої, витяг з бази даних АРМ 102 за викликом ОСОБА_3 , свідоцтво про народження дитини та пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_1 надала суду правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння, висновки СМЕ, щодо заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня родині ОСОБА_10 , а захисник потерпілої висновок щодо ушкоджень ОСОБА_19 .

Як встановлено судом в судовому засіданні, між колишнім подружжям ОСОБА_4 існують неприязні відносини через спір щодо поділу майна, з приводу чого між ними постійно виникають конфліктні ситуації.

Суду не надано належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_1 вчинялись дії психологічного характеру відносно доньки, що підтвердили в судовому засіданні і її мати, вказавши, що донька була очевидцем бійки, та вона її не забрала, так як сама була ошелешина тим, що відбувається, натомість бабуся вказала, що онука сама її вдарила в обличчя, що мати не заперечувала. Обставини про те, що дитині ОСОБА_20 не вчинялось будь-яких дій психологічного характеру по відношенню до доньки підтвердили і усі решта свідків. Саму ж ОСОБА_21 не вдалося за можливе допитати по причині заперечень батьків через важкий психологічний стан (однак внаслідок чого та період відвідування суду доказів не надано), про що надали довідку про відвідування психолога. На її виклику в судове засідання ОСОБА_1 не наполягав. З урахуванням викладеного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП по відношенню до доньки, а тому справу в цій частині слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Сама лише присутність дитини під час конфліктної ситуації не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тим більше, що мати могла уникнути вказаної ситуації завівши дитину в будинок.

Що стосується дій фізичного характеру по відношенню до ОСОБА_3 .. Остання показала суду, що створювала перешкоди ОСОБА_1 в тому, аби він зайшов в будинок, яким володіє нарівні з колишньою дружиною, в зв`язку з чим останній відштовхував її аби пройти і штовханина була взаємною та не призвела до якихось фізичних ушкоджень, принаймні доказів тому суду не надано, за таких обставин суд приходить до висновку, що події, які мали місце 1 серпня 2024 року по 18 год. не охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальност ОСОБА_1 , адже штовханина виникла на ґрунті перешкод в користуванні власністю та була взаємною, і не призвела до тілесних ушкоджень, а є наслідком не вирішеного спору щодо поділу майна та створенням перешкод в користуванні власністю з боку ОСОБА_3 та її співмешканця.

Будь-яких інших доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення суду надано не було, хоча виходячи з принципу змагальності сторін, саме держава, в особі уповноважених нею органів внутрішніх справ (Національної поліції), зобов`язана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Положеннями п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 287, 289, 294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Плінська