П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли із Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого столяром у ВЧ-2 м.Жмеринка, за ст.124та ч.1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2024 року о 17 год. 30 хв. в м.Жмеринка по вул..Шевченка, Жмеринського району, Вінницької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, та здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА Mogentis» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим було завдано матеріальної шкоди, та в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.13 правил дорожнього руху.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області рядовим поліції А.Колісник складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 768778 від 01.09.2024 р. за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, 01.09.2024 року о 18 год. 04 хв. в м.Жмеринка по вул..Шевченка, Жмеринського району, Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager» результат 0.40 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху.

Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області рядовим поліції А.Колісник складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 768779 від 01.09.2024 р. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково, а саме щодо вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, тобто за ст.124 КУпАП, в частині складеного відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП просив закрити справу за наступних підстав.

Так, дійсно 01.09.2024 року о 17:30 хв. в м.Жмеринка по вул..Шевченка, Жмеринського району, Вінницької області ОСОБА_1 як водій керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 , та не впоравшись із керуванням виїхав на зустрічну смугу руху і здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА Mogentis» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ..

На дану пригоду приїхали працівники поліції, і одразу почали фіксувати не подію ДТП, а запропонували прийти огляд на місці події, при цьому, будь хто не пропонував проїхати на предмет проходження освідування у Жмеринську лікарню чи до Соцеотерапії м.Вінниці. Йому одразу повідомили про проходження освідування на місці за допомогою приладу «Драгер». При цьому як вбачається і з відеодоказу, наданого запису із місця пригоди працівниками поліції, йому як особі що вчинила ДТП працівники поліції не роз`яснили права передбачені ст.268 КУпАП, на повідомили про право мати адвоката на момент проведення освідування, хоча після проведення всіх дій працівники поліції після складання ними документів, а саме: розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального засобу від 01.09.2024 та розписці про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України ст.268 КУпАП, намагалися надати для підписання ОСОБА_1 , але останній відмовився їх підписувати оскільки вони були складені після проведення освідування на місці, що на думку ОСОБА_1 являється грубим порушенням як порядку проведення освідування та і його права на захист.

Крім того, зазначив що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Однак, працівники поліції в порушення вказаної інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння не інформував ОСОБА_1 , про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не пропонував пройти огляд у медичній установі, не проводив контрольний замір приладу «Драгер» при встановлені муштука, а тому у ОСОБА_1 наявні відповідно сумніви щодо дійсності та відповідності отриманого результату приладу «Драгер» 0.40 проміле.

Долучені до матеріалів адміністративної справи DVD-R диски, та інші письмові відомості підтверджують обставини про які зазначає ОСОБА_1 ..

Крім того, яка повідомляє ОСОБА_1 з моменту проведення освідування за допомогою приладу «Драгер», яке відбулося 01.09.2024 року о 18.04 години, на місці події працівники поліції протримали його, як видно із запису до 19 години 35 хвилин,фактично обмеживши його у часі аби він мав можливість поїхати до лікарні з метою проведення освідування на предмет вживання спиртних напоїв по само зверненню. Він маже ще 40 хвилин залишався на місці подій та намагався за допомогою товаришів забрати пошкоджений автомобіль з дороги. Тому вважає що працівники поліції навмисно затягнули час, аби він не мав можливості протягом двох годин звернутися до лікарні з момент проведення ними освідування.

Просив справу в частині притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі. Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.09.2024 року о 19 год. 25 хв. серії ААД № 768779 (а.с.1) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з письмових пояснень та дослідженого відеодоказу, останній вчинив ДТП в момент керування ним транспортним засобом.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, (далі за змістом - Інструкція).

За п. 4 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом встановлено із відеозапису, що працівниками поліції не озвучено будь-якої ознаки, яка стала підставою для освідування, це наявність запаху алкоголю з порожнини рота, інших ознак алкогольного сп`яніння не зазначено та оголошено на відеозапис.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки(п. 5 розділу II Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу II Інструкції).

Метою огляду у закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4 розділу III Інструкції).

Відповідно до п. 17 розділу III Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Однак, як видно з відеозапису на порушення вказаних вимоги Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поруч із службовим автомобілем працівники поліції не проінформували про порядок застосування спеціального технічного засобу, а дали можливо і розпечатаний, тобто не виключено, що вже раніше використаний іншою особою мундштук для продування приладу «Драгер». Результати цієї перевірки не було продемонстровано поліцейським, та на відеозаписі практично не цього не видно.

Відповідно до п. 22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Для тестування алкоголю у видихуваному повітрі лікарем для відбору проб дихання використовувався, зокрема, мундштук. З відеозапису не вбачається, що перед проведенням огляду поліцейським було проведено контрольний замір повітря, який би показав відсутність алкоголю в приладі, а також, що поліцейський перед застосуванням засобу продемонстрував цілісність упаковки мундштука.

Навпаки, як встанови суд із відеозапису боді камери, поліцейським для проведення огляду використовувався мундштук, який не був запакований, що ставить під сумнів його стерильність.

В Україні діє Європейський стандарт ЕN 15964:2011, який наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1494 від 30.12.2014 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ ЕИ 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю і видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань».

На заміну ДСТУ ЕN15964:2014 наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 08.11.2018 №404 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів» прийнято з наданням чинності з І 01.01.2020 ДСТУ ЕN 15964:2018 (ЕN 15964:2011. ЮТ) «Прилади неодноразового використання для виявляння алкоголю у видихуваному : повітрі. Вимоги та методи випробування».

Згідно вказаного документу пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують разом з мундштуками для відбору / проб дихання. Пунктом 3.11 цього Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу 1 видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Згідно з приписами пункту 5.2 Стандарту, пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх і користувачів. ОСОБА_3 призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не і торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній і упаковці, яку можна легко відкрити.

Отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що під час мого огляду на стан алкогольного сп`яніння використовувався мундштук, який не відповідає вимогам нормативних документів, зокрема вимогам згаданого вище ДСТУ, не встановлене їхнє походження, що викликає і сумнів у результаті огляду та дає обґрунтовані підстави вважати, що отримані за допомогою них результати є недостовірними.

Крім того, перед початком проведення фіксування можливого адміністративного правопорушення працівниками поліції дій особи ОСОБА_1 , порушено право на захист останнього, оскільки працівниками поліції, що також встановлено судом із відеодоказу, права та обов`язки особи були оголошені після проведення освідування особи, що суперечить національного законодавства України, а також Закону України «Про національну поліції».

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суддя вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підялягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суддя, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується, зібраними по справі доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 768778 від 01.09.2024, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та наданими ним поясненнями у судовому засіданні, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , розпискою потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо транспортної пригоди, схемою місця дороньо-транспортної пригоди від 01.09.2024 року, іншими доданими до протоколу доказами, хоча які і містять певні порушення норм як матеріального так і процесуального права, та щирим визнанням вини водієм ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушень він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33-35, 124, 130, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності, призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 768779 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.