П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу НОМЕР_1 від 29.06.1999, РНОКПП - невідомий -

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415061 від 28.08.2024, 28.08.2024 перебуваючи в м. Ужгороді по вул. Болгарська, 10, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень. Дії ОСОБА_2 за порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності просив закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення.

Заслухавши представника пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозиція ст.124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до постанови суду від 12.09.2024 задоволено клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Немеша П.Ф. та призначено по справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертів поставити наступні питання: як у даній дорожній ситуації повинні були діяти водії транспортних засобів для забезпечення безпеки дорожнього руху? дії якого з водіїв призвели до дорожньо-транспортної пригоди? чи відповідають дії водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» держаний номерний знак НОМЕР_3 вимогам ПДР? чи відповідають дії водія автомобіля марки «Skoda Fabia» держаний номерний знак НОМЕР_2 вимогам ПДР?

Відповідно до висновку Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 19.11.2024 експертом Я.Тегзою було надано відповіді на поставлені в постанові суду від 12.09.2024 та зазначено:

- у даній дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_3 , повинен був діяти згідно технічних вимог плзЛО.1 та 16.12 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «дати дорогу». У даній дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_4 , повинен був діяти згідно технічних вимог п.12.3 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху».

- у діях водія автомобіля Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_3 , убачаються невідповідності технічним пп. 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України, із посиланням на термін «дати дорогу».

- у зв`язку з недостатнім комплексом вихідних даних на незадоволенням клопотання експерта провести розрахунки на технічну можливість у водія автомобіля Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_4 уникнути настання даної дорожньо-транспортної та дати технічну оцінку діям водія згідно вказаного пункту Правил дорожнього руху України не виявляється за можливе.

- із огляду на те, що за умови виконання вимог п.п. 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України, із посиланням на термін «дати дорогу», водій автомобіля Mitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_3 мав технічну можливість запобігти зіткненню, то невідповідності зазначеним вимогам у його діях, із технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Суд враховує та бере до уваги даний висновок експерта та вважає його допустимим, достатнім та переконливим доказом відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких інших достатніх та переконливих доказів того, що ОСОБА_2 порушив п.13.1 ПДР, які зазначені в протоколі, суду не надано.

Тобто факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення водієм п.13.1 ПДР України, що призвело ДТП, суд вважає недоведеним.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина ОСОБА_2 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 173-2, 221, 245, 247, 280, 283-284, 288-289, 291 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ст. 124 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя І.О. Шепетко