Справа № 755/8269/23 Суддя в І-й інстанції Іваніна Ю.В.
Провадження № 33/824/404/2024 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Горянської К.І. на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу.

Відповідно до мотивувальної частини постанови ОСОБА_1 10 червня 2023 року о 23 годині, в м. Києві по вул. Камбінатній, 21, керуючи автомобілем марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, що призвело до наїзду на паркан приватного будинку, який згідно з свідоцтвом про право власності належить ОСОБА_2 , з подальшим наїздом на припарковані автомобілі марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , від якого його відкинуло на автомобіль марки «Нісан», номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В подальшому після дорожньо-транспортної пригоди виявлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалась на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, судом не було взято до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Звернула увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , та всупереч вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, судом застосовано оплатне вилучення транспортного засобу автомобіля марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року визначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлено відповідальність ч.5 ст.121, ч.2 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено та відповідно не можливо накладати дане стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Окрім цього, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог п.1, п.6 та п.7 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року. На переконання захисник, суд першої інстанції при розгляді справи обмежився лише документами складеними працівниками поліції від 10 червня 2023 року та відео з нагрудної камери, у зв`язку з цим підійшов до формального розгляду справи по суті. Просила постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

Будучи неодноразово повідомленими про час та місце розгляду справи ОСОБА_6 та його захисник Горянська К.І. до суду не з`явились. Захисник Горянська К.І. неодноразово подавала клопотання про перенесення розгляду справи посилаючись на різноманітні причини. Проте, належного підтвердження наявності таких причин захисником ОСОБА_7 суду надано не було. Неявка захисника ОСОБА_7 до суду протягом тривалого періоду часу за наявності не підтверджених клопотань про нібито наявність поважних причин такої неявки, судом розцінюється як зловживання захисником своїми процесуальними правами у зв`язку із чим суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності захисника Горянської К.І. та особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_6 .

Судом неодноразово вживались заходи для виклику до суду потерпілих. Не дивлячись на вжиті судом заходи потерпілі до суду не з`явились, процесуальні можливості виклику до суду потерпілих вичерпані у зв`язку із чим суд визнав за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляд справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню те чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. За змістом ч.2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення. Аналіз положень ст. 280 і ст. 283 КУпАП у їх сукупності та взаємозв`язку дає підстави стверджувати про те, що у випадку доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення прийняте у справі рішення повинно містити висновок про винність особи у вчиненні цього адміністративного правопорушення та вирішення передбачених законом питань в частині стягнення, у тому числі і у випадку відсутності підстав для його накладення.

Цих вимог закону при вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідальності місцевим судом (судом першої інстанції) дотримано не було. Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст. 130 КУпАП. У мотивувальній частині постанови від 07.08.2023 року місцевим судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_1 як адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Між тим, стягнення на ОСОБА_1 судом булої накладене лише за ч.2 ст. 130 КУпАП. Будь-якого рішення в частині обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП судом першої інстанції ухвалено не було. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ч.2 ст. 36 КУпАП про накладення стягнення за кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) не виключає необхідності ухвалення рішення щодо всіх цих адміністративних правопорушень, оскільки цією нормою закону визначаються лише порядок накладення стягнення. Таким чином не ухваливши жодного рішення в частині адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, місцевий суд допустив порушення вимог ст. 36, 280 та 283 КУпАП. Апеляційний суд при цьому враховує те, що відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, оскільки судом встановлені порушення норм процесуального права, допущених місцевим судом. За наявності зазначеного вище порушення норм процесуального права постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про подальший рух справи апеляційний суд враховує те, що за змістом ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції може ухвалити одне із рішень, передбачених частиною восьмою цієї статті у випадку ухвалення відповідного рішення судом першої інстанції в частині висунутого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Можливості ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті у випадку не ухвалення судом першої інстанції рішення у одній із частин висунутого обвинувачення, тобто щодо одного чи кількох адміністративних правопорушень, справи щодо яких розглядались одночасно, законом не передбачено.

Апеляційний суд при цьому звертає увагу те, що положеннями КУпАП не урегульоване питання щодо руху справи у випадку скасування рішення місцевого суду за умови коли суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити рішення по суті справи, тобто одне із рішень, передбачених ч.8 ст. 294 КУпАП. Із урахуванням викладеного, застосувавши за аналогією закону положення ст. 412 і 415 КПК України, тобто застосувавши закон, який регулює подібні правовідносини, суд вважає за необхідне призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Горянської К.І. задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Призначити новий розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 та ч.2 ст. 130 КУпАП у місцевому суді, а саме у Дніпровському районному суді міста Києва.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.