Головуючий у суді першої інстанції: Бушеленко О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 752/17433/23

провадження №33/824/3752/2024

25 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нікушиної Валерії Сегіївни

на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 5 лютого 2024 року

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 5 лютого 2024 року накладено на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір на користь держави.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 20 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Нікушина В.С. подала апеляційну скаргу, в тексті якої заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Як на підставі пропуску строку посилається на введення в Україні воєнного стану та на рекомендації Ради суддів України від 2 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Тобто, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про судові засіданні (3 жовтня 2023 року,13 грудня 2023 року та 5 лютого 2024 року) через доставку SMS - повідомлень за вказаним ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення номером телефону « НОМЕР_1 » (с.с.9,12,17-18).

Отже, ОСОБА_1 був повідомлений про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього 7 серпня 2023 року.

Однак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано лише 20 червня 2024 року, тобто більш як через два місяці з дня винесення постанови та не наведено будь-яких поважних причин пропуску ним визначеного законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що 22 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та посилання на рекомендації Ради суддів України від 2 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, суд не приймає до уваги.

Згідно з офіційними даними Міністерства оборони України 2 квітня 2022 року уся Київська область була звільнена від російських окупантів.

Таким чином обставини щодо ведення воєнного стану в Україні не можуть бути перешкодою для подачі апеляційної скарги на судове рішення, яке прийнято 5 лютого 2024 року. На інші обставини, як на підставу пропуску строку апелянт не посилається.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 5 лютого 2024 року, а відтак клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Нікушиної В.С. про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає.

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовляється, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Нікушиної Валерії Сегіївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 5 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч ст. 130 КУпАП, відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна