Справа № 216/7916/23
провадження 3/216/162/24
ПОСТАНОВА

іменем України

20 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Національної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в «Київ мастербут», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

21 листопада 2023 року о 20 год.20 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Купріна, біля буд. 116А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавсом порядку водій відмовився.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання 20 листопада 2024 року о 10 год. 30 хв. не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник адвокат Ковальов А.І.:

- 06 грудня 2023 року не з`явився;

- 02 лютого 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи;

-13 лютого 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи;

- 19 лютого 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи;

- 20 лютого 2024 року справу з розгляду знято у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі, розгляд справи відкладено;

- 21 лютого 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи;

-16 квітня 2024 року надіслав клопотання про розгляд справи 18.04.2024 року в режимі відеоконференції, проте розгляд справи 18.04.2024 було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті;

- 03 жовтня 2024 року надіслав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Постановою від 03 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №216/7916/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відмовлено у зв`язку з порушенням вимоги Інструкції користувача про участь громадян у судових засіданнях за допомогою ВКЗ;

- 18 жовтня 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи;

- 06 листопада 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи

- 19 листопада 2024 року не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи;

Адвокат Ковальов А.І. був ознайомлений з матеріалами справи, в електронному кабінеті Електронного суду. На призначений час, а саме на 20 листопада 2024 року на 10 год.30 хв. адвокат Ковальов А.І. будучи належним чином повідомленим про місце дату та час судового засідання, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду до засідання не надходило.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було забезпечено право на захист, ознайомлення з матеріалами справи, та з урахуванням раніше наданих клопотань про відкладення розгляду справи, суд сприймає неявку захисника як затягування розгляду справи для уникнення відповідальності ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності так як строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 21 литопада 2024 року, тому суд оцінює позицію сторони захисту як зловживання процесуальними правами, тому суд вважає можливим закінчити розгляд справи згідно ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до відповідальності та її захисника.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 21.11.2023 серії ААД № 298241, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2023;

- рапортом працівників поліції;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Надаючи оцінку викладеним стороною захисту запереченням, суд зазначає наступне.

Щодо доказів керування транспортним засобом та наявності передбачених законом причин для зупинки.

З дослідженого відеозапису («Clip 0039» о 20 год. 14 хв. 20 сек.) вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пояснив, що їхав з роботи, тобто факту керування транспортним засобом не заперечував.

Окрім цього з відеозапису «Clip 0039» о 20 год. 16 хв. 30 сек. вбачається,що причиною зупинки стало те,що в порушення п.30.2 ПДР номерний знак на транспортному засобі «ВАЗ 21093» був брудний та не достатньо освітлений. Про причини зупинки водія було проінформовано.

Щодо наявності підстав для пред`явлення вимоги поліцейським про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану, зокрема, наркотичного сп`яніння звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, працівником поліції проводився огляд ОСОБА_1 з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (відеозапис «Clip 0039» о 20 год. 15 хв. 30 сек).

Після проведення огляду ОСОБА_1 повідомлено виявлені ознаки, а саме: звужені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів (відеозапис « Clip 0039» о 20 год. 15 хв. 30 сек.).

Таким чином, провівши зовнішній огляд ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння поліцейські правомірно запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 в подальшому відмовився (відеозапис « Clip 0039» о 20 год. 15 хв. 30 сек.).

Відповідно до розділу 2 п. 9 "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до розділу 2 п.17 вищезазначеної інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як було зазначено вище, у працівників поліції були підстави для направлення водія на огляд до медичного закладу. Співробітником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, тобто в медичному закладі та повідомлено, що останній, відповідно до вимог закону, повинен пройти такий огляд в присутності працівника поліції та роз`яснено наслідки відмови від його проходження. ОСОБА_1 в свою чергу відмовлялвся від такого проходження пояснивши це тим, що не бажає витрачати час на проходження огляду, оскільки йому треба їхати до дому у Кіровоградську область (відеозаписи «Clip 0039» о 20 год. 15 хв. 15 сек., «Clip 0039» о 20 год. 11 хв. 58сек., «Clip 0039» о 20 год. 44 хв. 50 сек.).

Щодо дотримання порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оголошення та роз`яснення прав та обов`язків.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На дослідженому відеозаписі чітко та послідовно зафіксовано складання адміністративного протоколу на місці зупинки, роз`яснення гр. ОСОБА_1 його прав та обов`язків. Оголошення змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 (відеозапис «Clip 0039» о 20 год. 44 хв. 50 сек.) та добровільне підписання вказаних документів ОСОБА_1 .

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки, підтверджено керування транспортним засобом ОСОБА_1 , працівником поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у водія, запропоновано пройти медичний огляд від якого ОСОБА_1 відмовився.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, а саме даними рапорту працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. До того ж, з наданого суду відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції та оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 жодного разу не заперечив той факт, що він керував транспортним засобом, в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку .

З огляду на викладене суд вважає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідомим ігноруванням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння та обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно неї та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів, які б ставили під сумнів її вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позбавлення права керування транспортними засобами не застосовується у зв`язку з тим, що згідно довідки долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, а тому він є іншою особою, яка не є водієм.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО