"27" листопада 2024 р. Справа № 363/4429/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 680801 від 01.09.2024 року вбачається, що 01 вересня 2024 року о 07 год. 30 хв. на вул. Шолуденка, 24, у м. Вишгород Київської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у спеціальному медичному закладі КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР, результат огляду позитивний, встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні від 21.10.2024 року ОСОБА_1 висловив заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти притягнення його відповідальності за вчинене правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту.

01.09.2024 року близько о 07 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхав з м. Вишгород Київської області до м. Київ, у ході чого був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 зупинився на вимогу працівників поліції, вийшов з транспортного засобу, надав всі необхідні документи. Після цього ОСОБА_1 за проханням працівника поліції сів до службового автомобіля поліції. Під час перебування всередині службового транспортного засобу, працівники поліції перевіряли ОСОБА_1 по внутрішнім реєстраційним базам даних та у ході спілкування повідомили про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, зазначивши, що востаннє вживав алкогольні напої 30 чи 31 серпня 2024 року. При цьому ОСОБА_1 також зазначив, що 01.09.2024 року перед тим, як почати керування транспортним засобом, він не вживав алкогольних напоїв, та у стані алкогольного чи іншого сп`яніння не перебуває.

У зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 зателефонував адвокату, який порадив йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. У зв`язку з цим ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про свою відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та попросив доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР.

У медичному закладі, як пояснив ОСОБА_1 , лікар здійснював на нього психологічний тиск та не дозволяв користуватися телефоном. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу, однак мундштук приладу встановлювали поза спостереженням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він не міг бачити цілісність його упакування та правильність встановлення. Перший тест на стан алкогольного сп`яніння показав позитивний результат, було зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 0,24 проміле. Через 10 хвилин лікарем було проведено другий тест. ОСОБА_1 підтвердив, що перед проведенням другого тесту лікар замінив мундштук приладу, однак також встановлював його поза візуальним спостереженням ОСОБА_1 . Результат другого тесту склав 0,19 проміле. При цьому лікар не дав можливості ОСОБА_1 ознайомилися з результатами проведеного огляду, ОСОБА_1 самостійно побачив показники приладу на екрані.

Після цього, як зазначив ОСОБА_1 , лікар заповнив документи, склав висновок за результатами проведеного огляду. ОСОБА_1 ознайомлювався зі складеним висновком, особисто його підписував. Після цього працівники поліції повернули ОСОБА_1 на місце зупинки транспортного засобу, відсторонили від керування транспортними засобами.

Одразу після завершення складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно почав шукати медичний заклад для проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки категорично не був згоден з Висновком наданим Вишгородською ЦРЛ. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», де в нього взяли зразки біологічного середовища (сечу), за результатами перевірки якої складено висновок про те, що ОСОБА_1 не перебуває у стані ані алкогольного, ані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, під час судового розгляду ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом, заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

На додаток до цього, захисник ОСОБА_1 адвокат Соболь М.П. зазначив, що під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР не проводився відбір жодних біологічних матеріалів для проведення лабораторного дослідження, як це вимагається Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015 року. У свою чергу, висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», який було складено за фактом самозвернення ОСОБА_1 та відбору в нього зразків біологічного середовища, проведення лабораторного дослідження, констатовано факт відсутності в крові ОСОБА_1 будь-якого алкоголю. З урахуванням цього, стороною захисту зазначено про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

У судове засідання від 27.11.2024 року ОСОБА_1 та захисник Соболь М.П. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення. Про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило.

У зв`язку з цим відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Соболя М.П.

У судове засідання викликалися та з`явилися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які складали матеріали справи про адміністративне правопорушення старший сержант поліції ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_4 .

У своїх поясненнях ОСОБА_3 підтвердив, що 01.09.2024 року ним особисто у м. Вишгород Київської області на вул. Шолуденка було зупинено автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився всередині транспортного засобу один. Під час спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 зателефонував невідомій особі, після чого повідомив, що відмовляється від проходження огляду на місці зупинки автомобіля та бажає проходити огляд у медичному закладі. У зв`язку з цим ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР.

Після прибуття до лікарні ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 пішли всередину медичного закладу, а ОСОБА_4 залишився всередині службового автомобіля. ОСОБА_3 зазначив, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі проводився за допомогою спеціального технічного засобу Алконт. Асистент лікаря особисто встановлював новий мундштук у прилад перед кожним тестом, а також робив контрольний забір повітря. Результат першого тесту був позитивний, стан алкогольного сп`яніння був 0,24 проміле. Результат другого (повторного) тексту був негативний 0,19 проміле. ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_5 заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та повідомляв, що вживав алкогольні напої напередодні 30 чи 31 серпня 2024 року, але не 01.09.2024 року. Однак оскільки результат першого тесту був позитивний, то працівниками поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Після цього, як зазначив ОСОБА_3 , ОСОБА_1 був повернутий на місце зупинки транспортного засобу, де автомобіль забрали батьки ОСОБА_1 , оскільки останній був відсторонений від керування транспортними засобами.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що відеофіксація подій здійснювалася лише на місці зупинки транспортного засобу, під час проведення огляду в медичному закладі жодної фіксації не здійснювалося, свідки не залучилася.

Капітан поліції ОСОБА_4 надав пояснення тотожні за змістом поясненням ОСОБА_3 до моменту доставлення ОСОБА_1 до спеціального медичного закладу, оскільки після цього моменту ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 пішли всередину лікарні, а ОСОБА_4 залишився всередині службового автомобіля та всіх подальших подій не спостерігав.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 680801 від 01.09.2024 року вбачається, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 01.09.2024 року о 07 год. 30 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Шолуденка керування автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 відомості викладені у протоколі в частині керування транспортним засобом не заперечував, визнав факт керування вказаним автомобілем, зазначивши, що їхав з м. Вишгород Київської області до м. Київ, у ході чого і був зупинений працівниками поліції.

У матеріалах справи наявний один DVD-R диск (а.с. 9), на якому містяться два файли з відеозаписами: «WhatsApp Video 2024-09-01 at 09.54.20» тривалістю 00 хв. 18 сек. та «WhatsApp Video 2024-09-01 at 09.54.29» тривалістю 00 хв. 39 сек. Вказані відеозаписи зроблені на відеореєстратор, розміщений в службовому транспортному засобі працівників поліції. Зафіксовані на відеозаписах обставини та події за датою, часом та місцем узгоджуються з тими, що розглядаються в межах даної справи.

З відеозаписів безпосередньо підтверджується, що 01.09.2024 року о 07 год. 30 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Шолуденка працівниками поліції переслідувався автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на вимогу працівників поліції здійснив зупинку на узбіччі. З відеозаписів вбачається, що з водійського місця автомобіля після його зупинки виходить ОСОБА_1 , який був єдиною особою всередині транспортного засобу.

Враховуючи, що учасники судового провадження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заперечували, а навпаки його підтвердили, зважаючи, що факт керування автомобілем безпосередньо підтверджується наявними матеріалами справи, то суд вважає доведеним факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом.

Щодо перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

Під час судового розгляду з пояснень ОСОБА_1 та працівників поліції судом встановлено, що в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота. При цьому сам ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в судовому засіданні заперечив факт вживання алкогольних напоїв 01.09.2024 року, зазначивши, що востаннє вживав алкогольні напої 30 чи 31 серпня 2024 року. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та попрохав доставити його до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР для проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд звертає увагу, що всупереч поясненням працівників поліції та всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять будь-якого відеозапису, в якому була б зафіксована процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, у тому числі з фіксацією його відмови від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. Доданий до матеріалів справи DVD-R диск (а.с. 9) містить лише фіксацію факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту зупинки транспортного засобу. Будь-яких відомостей щодо процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння надані суду відеозаписи не містять.

Аналіз висновку щодо результатів медичного огляду № 626 від 01.09.2024 року, складений черговим лікарем КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР ОСОБА_7 (а.с. 4), у сукупності з поясненнями ОСОБА_1 та працівників поліції дає можливість констатувати, що ОСОБА_1 дійсно був доставлений до КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. З висновку слідує, що ОСОБА_1 був доставлений до лікарні 01.09.2024 року о 07 год. 30 хв., однак при цьому у висновку відсутня інформація щодо дати та точної години огляду ОСОБА_1 .

З висновку № 626 від 01.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому у висновку відсутні конкретні показники результатів проведеного огляду на стан сп`яніння, що давало б можливість встановити факт перевищення норми 0,2 проміле алкоголю в крові, що закріплена у п. 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735. Сам висновок особисто підписаний ОСОБА_1 , зауважень та заперечень на висновку не зафіксовано.

Разом з тим, дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 680801 від 01.09.2024 року (а.с. 1) у сукупності зі встановленими обставинами проведення огляду на стан сп`яніння лише в медичному закладі, дає можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був проведений в КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР, про що свідчать його заперечення, зафіксовані у протоколі.

З метою усунення неповноти висновку № 626 від 01.09.2024 року, підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, запитом суду № 363/4429/24/39777/2024 від 04.09.2024 року з КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР витребувано всю документацію, що була складена під час проведення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

11.09.2024 року до суду надійшов лист КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР № 985 від 06.09.2024 року разом з витребуваною документацією (а.с. 15-21). При дослідженні вказаної документації судом встановлено факт доставлення ОСОБА_1 01.09.2024 року до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, факт проведення огляду кваліфікованим лікарем, а також підтверджено, що висновок № 626 від 01.09.2024 року дійсно був складений лікарем без зазначення конкретних показників рівня алкоголю в крові.

У той же час, з наданого акту медичного огляду (а.с. 17) вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився двічі за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор 307: о 07 год. 55 хв., коли результат огляду склав 0,24 проміле, та о 08 год. 15 хв., коли результат огляду склав 0,19 проміле. Лабораторне дослідження на визначення перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не проводилося.

Суд звертає увагу, що всупереч доводами сторони захисту щодо порушення порядку проведення огляду в медичному закладі аналіз положень п. 7, 9 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 дає можливість зробити висновок, що проведення лабораторного дослідження є обов`язковим лише у випадку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння може здійснюватися в медичному закладі із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Разом з тим, при використанні спеціальних технічних засобів, відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 для констатації факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння його показники мають перевищувати норму 0,2 проміле алкоголю в крові.

У той же час, з акту медичного огляду (а.с. 17) вбачається, що перший результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння перевищував дану норму та склав 0,24 проміле, а другий результат огляду, проведений через 20 хвилин після першого, вже складав норму алкоголю в крові та не перевищував 0,20 проміле.

Оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то наявність двох результатів огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, які проведені з невеликою перервою в часі та відповідно до першого з яких водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до другого не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, свідчить про наявність сумнівів у доведеності факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а особливо за наявності заперечень водія щодо цього. Такі обставини не можуть тлумачитися на користь доведеності факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР судом не встановлено будь-яких однозначних, безумовних допустимих, достовірних та достатніх доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при дослідженні висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 004635 від 01.09.2024 року (а.с. 28) судом встановлено, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 самостійно звернувся до вказаного медичного закладу для проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказаним висновком констатовано, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебуває. З метою підтвердження викладених у висновку відомостей судом витребувано відповідну інформацію з КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

За результатами дослідження листа КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 1757 від 24.10.2024 року та долучених до нього документів судом встановлено, що 01.09.2024 року об 11 год. 00 хв., тобто протягом двох годин з моменту попереднього огляду, ОСОБА_1 дійсно звернувся до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення повторного огляду на стан сп`яніння.

З метою визначення перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в нього було відібрано зразки біологічного середовища та проведено лабораторне дослідження. З результату лабораторного дослідження № 1237 та № 3377 вбачається, що ОСОБА_1 станом на 01.09.2024 року не перебуває ані в стані алкогольного, ані в стані наркотичного сп`яніння.

Будь-які інші матеріали на підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-якого однозначного, безумовного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 01.09.2024 року, а надані стороною захисту докази спростовують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Вказане свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 всіх необхідних ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини та факти, встановлені судом вище, свідчать не тільки про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння через відсутність фіксації такої процедури у будь-який дозволений законодавством спосіб, але і про недоведеність факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас