ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 Справа №607/24817/24 Провадження №3/607/10187/2024
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає в АДРЕСА_1 , працює медсестрою в КНП «ТКМЛ №2»,

за ч. 5 ст. 122, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

04.10.2024 о 16:20 в м. Тернопіль, вул. Купчинського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda Demio, р.н. НОМЕР_1 , порушила Правила дорожнього руху (далі ПДР), чим створила аварійну обстановку для пішохода ОСОБА_2 , а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість до повної зупинки, не дала дорогу пішоходу ОСОБА_2 , котра переходила проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу справа-наліво відносно руху автомобіля, внаслідок чого допустила на неї наїзд. Від удару пішохід впала на асфальтне покриття, тобто різко змінила напрямок руху, вживши заходів для забезпечення власної безпеки, чим порушила п.п. 18.1, 12.1 ПДР.

Окрім того, 04.10.2024 о 16:20 в м. Тернопіль, вул. Купчинського, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda Demio, р.н. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, місце події залишила, чим порушила п. 2.10.а ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення визнала за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення її до відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Заперечила щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КупАП, пояснивши, що вона не покидала місце ДТП, натомість викликала швидку допомогу та дочекалась її. Крім того, пропонувала потерпілій викликати поліцію, однак остання відмовилась. Повідомила, що дочекалась і доньку потерпілої, яка приїхала на місце події, однак вона також відмовилась від виклику поліції.

Окрім часткового визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, зафіксованими у: протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №173295, серії ЕПР1№173299; супровідному листі слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, зареєстрованому в УПП в Тернопільській області ДПП від 04.11.2024 №9948; довідці від 29.10.2024 про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІТС «ІПНПУ» (ЖЄО) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №33519 від 04.10.2024; рапорті, зареєстрованому 04.10.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за № 33519; протоколі огляду від 04.10.2024 з доданими до нього план-схемою та таблицею ілюстрацій від 04.10.2024; поясненнях ОСОБА_2 від 04.10.2024; поясненнях ОСОБА_1 від 28.10.2024; довідці, виданій 14.11.2024 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 1.3 та 1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_1 як водій, який причетний до ДТП, яка мала місце 04.10.2024 о 16:20, зобов`язана була залишатися на місці пригоди до приїзду поліції.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, тобто порушення, передбачене частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто передбаченої ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення надання потерпілій першу медичну допомогу, відсутність претензій у потерпілої, вважаю, що відповідним і достатнім у даному випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122 ч. 5, 122-4, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель