П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 09.10.2024 року о 21 год. 20 хв. у м.Сумах по вул.Харківська, 9/1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування ним згідно постанови Тростянецького районного суду Сумської області терміном на 5 років , правопорушення вчинено повторно та зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi YI CAR DVR 2901 , чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується його підписом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання. І така позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини і, зокрема, рішенню від 7 липня 1989 року «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» .

У даному випадку неявка ОСОБА_1 до суду, неповідомлення про причини свого неприбуття, відсутність його письмових заперечень чи пояснень є демонстрацією недобросовісного використання своїх процесуальних прав.

Статтею ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності у розгляді адміністративного матеріалу особи, стосовно якої складено протокол за ст. 126 КУпАП. При цьому, особа, яка притягується до відповідальності наділений правом подати суду письмові пояснення та докази.

За таких обставин, враховуючи відсутність будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, а також письмових пояснень особи, було прийнято рішення розглянути справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Дослідивши адміністративні матеріали справи, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 09.10.2024 серії ЕПР 1 № 146897 та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування , тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно довідки старшого інспектора з од відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, скоєне ним 11.07.2024, притягувався 15.08.2024 Тростянецьким районним судом Сумської області у справі № 588/1328/24 до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.

У відповідності до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23.07.2022.

Транспортний засіб Daewoo Lanos ,номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до інформаційно-пошукових систем МВС України, належить гр. ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, у суду не має, тому факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, суд вважає доведеним.

Враховуючи безальтернативну санкцію, яка передбачає накладення штрафу з позбавленням права керування т/з, суд призначає відповідно саме таке стягнення без застосування додаткового стягнення - вилучення транспортного засобу , оскільки з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб належить іншій особі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 30, ч. 5 ст. 126, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 ( сім ) років .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока