Справа № 405/4043/24
Провадження №3/405/1170/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Данилюк Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 743629 від 23 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, зі змісту якого (протоколу) вбачається, що 23 травня 2024 року о 17 год. 20 хв. в м. Кропивницькому по вул. Єгорова, 25а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, - відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, при цьому, правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Данилюк Н.В. (діє на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 18 серпня 2024 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1087337 від 18 серпня 2024 року) в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП не визнає, так як він не керував транспортним засобом у вказані в протоколі дату та час. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що у справі є свідок ОСОБА_2 , проте матеріали справи не містять письмових пояснень останнього, більш того, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівником поліції не залучалися жодні свідки, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, крім того, ОСОБА_1 також навіть не перебував в салоні транспортного засобу, і на відеозаписі зафіксовано факт, як до нього на вулиці підійшов працівник поліції, зв`язку з чим просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Данилюк Н.В., дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою заступником командира роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Стоногою О.О., яким складено протокол серії ААД № 743629 від 23 травня 2024 року, у вину ОСОБА_1 висувається порушення ним 23 травня 2024 року о 17:20 год. в м. Кропивницькому по вул. Єгорова, 25а, під час керування транспортним засобом автомобілем «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_2 вимог п. 2.5 (відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння) Правил дорожнього руху, вчиненого повторно, протягом року, в зв`язку з чим, останньому інкримінується вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

В свою чергу, з досліджених судом доказів, долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису диску DVD-R (файли під назвою export-h8jjg.mp4) бодікам №473335, вбачається, що на початку відеозапису працівник поліції підходить до ОСОБА_1 , який сидів біля будівлі по вул. Єгорова, 25а, за декілька метрів від транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_2 , та пропонує ОСОБА_1 пройти до припаркованого автомобіля. Після того, як працівник поліції разом з ОСОБА_1 підійшли до автомобіля, працівник поліції попросив ОСОБА_1 пред`явити документи, так як у працівника поліції є свідок, який повідомив, що він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_2 , на що ОСОБА_1 зазначив про те, що він не керував транспортним засобом, сидів на лавочці (час на відео 17:30:49), після чого, працівник поліції зазначає про те, що у них (працівників поліції) є законні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_2 .

В подальшому, на відео зафіксовано, як працівник поліції підходить до водія іншого припаркованого транспортного засобу з запитанням, чи бачила вона транспортний засіб «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_2 та водія, який керував даним транспортним засобом, на що дівчина (водій) повідомила про те, що коли вона під`їхала, то транспортний засіб «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_2 вже був припаркований.

Після чого, працівник поліції стверджує про те, що ним встановлено, що 23.05.2024 року о 17:34 год. в м. Кропивницькому по вул. Єгорова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_2 , на що ОСОБА_1 повторно зазначає про те, що він не керував транспортним засобом (час на відео 17:34:52).

Незважаючи на це, працівник поліції повторно зазначає про те, що в нього є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, так як до поліції звернулися громадяни, є відео, надаються пояснення свідками, у зв`язку з чим, працівником поліції зазначаються ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, нестійка хода), які були виявлені у ОСОБА_1 (час на відео 17:35:18) та пропозиція пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів: «При чому тут я?» (час на відео 17:35:42, 17:36:03), що було розцінено працівником поліції як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовляється, заперечуючи факт керування транспортним засобом (час на відео 17:36:29).

З урахуванням викладеного, працівником поліції вказана відповідь була розцінена як відмова ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та повідомлено про те, що відносно ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП.

При цьому, судом зазначається, що під час перегляду вказаного відеофайлу (export-h8jjg.mp4) відсутні будь які ознаки, які б достовірно вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_2 .

З перегляду вказаного відеозапису судом встановлено як відсутність зафіксованого руху транспортного засобу автомобіля «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_2 , так і факт керування зазначеним транспортним засобом ОСОБА_1 .

Судом також зауважується, що під час перегляду відеофайлу (export-h8jjg.mp4) відсутні відомості про те, що у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП працівником поліції залучалися свідки, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом.

Крім того, матеріали справи не містять а ні письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , відомості про якого зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №743629 від 23.05.2024 року та про які (пояснення свідка) зазначає працівник поліції на відеофайлі (час на відео 19:07:23), а ні іншого відеозапису, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, про які (пояснення свідка та відеозаписи) стверджував працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 (час на відео 17:35:11).

Крім того, саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відмова особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка знаходилась за кермом транспортного засобу, який не був в стані руху (знаходився в нерухомому стані) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно навіть від наявності ввімкненого двигуна.

Інших джерел доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Суд також зауважує, що всі доводи працівника поліції, які зафіксовані відеозаписом, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, - ґрунтуються на припущеннях, та не можуть бути визнані судом, як беззаперечний, належний та допустимий доказ на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних та належних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

З урахуванням наведених положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva V Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin V Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Окрім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey), п.282. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Аналогічну позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Капо проти Бельгії» №2914/98 від 13 січня 2005 року, де в п.25 зазначено, що у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою слід керуватися стандартом доведення, що передбачає: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_2 у зазначені у протоколі час та місці, суд констатує необґрунтованість вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, на підставі чого суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , в зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, ч.2 ст.130, ст.245, п.1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 743629 від 23 травня 2024 року), - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова