ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2104/24Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 33/817/885/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Снітинського Б.Є.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 30 серпня 2024 року о 02 годині 11 хвилин ОСОБА_1 в м.Збараж по вул.Довга,14, Тернопільського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «AUDI A6», р.н.з. НОМЕР_1 , відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 25.11.2024 року скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає постанову протиправною, прийнятою з порушенням вимог закону.

Апелянт посилається на те, що поліцейські, як суб`єкт правозастосування склали протокол стосовно ОСОБА_1 , проте самостійно не встановили та не переконались, що останній дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не має доказового значення для правильного вирішення справи.

Посилається на те, що до матеріалів справи не додано будь-яких доказів підтвердження його вини, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами.

Наголошує на тому, що відеофіксація здійснювалася за допомогою не ідентифікованих відео пристроїв, які не містять, передбачених п. 2 Розділу II Інструкції інвентарного та номенклатурного номерів, що є підставою для визнання указаних відеозаписів неналежними та недопустимими.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відеозапису на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що безпосередньо інкримінується останньому.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні покази свідків на підтвердження наведених у протоколі обставин.

Посилається на те, що допитана в судовому засіданні свідок поліцейська ОСОБА_2 підтвердила, що при складанні протоколу відеозйомка не проводилась.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова отримана 27.11.2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Снітинського Ю.Є., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ЕПР1 №119885 від 30.08.2024 року, відповідно до якого 30 серпня 2024 року о 02 годині 11 хвилин ОСОБА_1 в м.Збараж по вул.Довга, 14, Тернопільського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «AUDI A6», р.н.з. НОМЕР_1 , відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З електронного рапорта від 30.08.2024 року убачається, що 30.08.2024 року о 03:07 год. надійшло повідомлення поліцейського СРПП Оксани Садової про те, що в м. Збараж по вул. Довга, водій ОСОБА_1 , рухався на автомобілі марки Ауді А6 днз НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Нарядом ГРПП встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ауді номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірних покривів обличчя, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 відмовився та проїхати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі також категорично відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 30 серпня 2024 року о 02 годині 11 хвилин в м.Збараж по вул.Довга,14, Тернопільського району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «AUDI A6», р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керував т/з під час комендантської години та в порушення п. 2.1.(а,б) ПДР України не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, не надав чіткої відповіді і працівники поліції розцінили такі дії, як відмову від проходження огляду, при цьому пояснили відповідальність останньому.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, почервоніння шкірних покривів обличчя та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.08.2024 року.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що поліцейські склали протокол стосовно ОСОБА_1 , проте самостійно не встановили та не переконались, що останній дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису, патрулюючи місто в комендантську годину в місті Збаражі працівники поліції виявили автомобіль, якому заздалегідь було подано сигнал про зупинку за допомогою проблискових маячків та спеціального сигналу, однак водій проігнорував сигнал та продовжив рух. Зупинивши автомобіль, повідомили водію причину зупинки, а саме те, що він керує транспортним засобом під час дії на території Збаразької територіальної громади комендантської години. При цьому, під час огляду документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, про що йому було повідомлено.

Також, згідно вимог чинного законодавства, водію було неодноразово запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не має доказового значення для правильного вирішення справи, оскільки відомості, які зазначені у акті, підтверджується іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що до матеріалів справи не додано будь-яких доказів підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що відеофіксація здійснювалася за допомогою не ідентифікованих відео пристроїв, які не містять інвентарного та номенклатурного номерів, оскільки будь-яких вказівок про зазначення технічних характеристик відеозаписів протоколом не передбачено.

Окрім цього, у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять відеозапису на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки згідно із відеозаписом на неодноразові запитання чи буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, останній не надав відповіді та будь-яких дій для проходження такого огляду не робив, тому працівники поліції правильно розцінили такі дії як відмову від проходження огляду та пояснили відповідальність останньому.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні покази свідків на підтвердження наведених у протоколі обставин, оскільки пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку було застосовано технічні засоби відеозапису, тому пояснення свідків є необов`язкові.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що допитана в судовому засіданні свідок поліцейська ОСОБА_2 підтвердила, що при складанні протоколу відеозйомка не проводилась, оскільки відповідно до відеозапису під час роз`яснення прав ОСОБА_1 , останній втік з місця зупинки транспортного засобу.

Окрім цього, у суді першої інстанції свідок поліцейська зазначила, що вона з напарником поїхали за водієм і через невеликий проміжок часу, знову зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 ..

Також, в подальшому, останнього було знову ознайомлено з його правами, наслідками відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та з складеним протоколом про адміністративне правопорушення, проте він відмовився отримувати копію і поїхав з місця події.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Враховуючи, що ОСОБА_1 участі у судовому засіданні суду першої інстанції не брав, копію постанови суду отримав 27.11.2024 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя