ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, що надійшли матеріали справи про вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи (проходження служби) на день вчинення правопорушення: офіцерська посада в Управлінні служби безпеки України в Херсонській області,

-за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , проходив військову службу Управлінні служби безпеки України в Херсонській області на офіцерських посадах та звільнений з військової служби з дня виключення зі списків особового складу (наказ СБУ від 01.10.2021 №1296- ОС/дск) відповідно до наказу від 27.10.2021 №403-ОС/дск.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст. 19 Закону України «Про Службу безпеки України» кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України. Співробітники Служби безпеки України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом. На співробітників Служби безпеки України поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, посадові та службові особи Служби безпеки України.

Разом з тим ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу II «Порядок подання декларації» наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, щорічна деклараціядекларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 2-7. Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік не пізніше 23:59 годин 31.01.2024 включно.

Разом з тим, ОСОБА_1 , подав до Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік, лише 14.09.2024 о 13:17, тобто несвоєчасно.

Дії ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судове засіданні ОСОБА_1 , не явився, надіслав на електронну адресу суду заяву в якій провину з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення визнав у повному обсязі, просив розглянути без його участі у зв`язку з проживанням в іншому регіоні.

Прокурор в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією та притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення в мінімальних межах санкції статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимогст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП). Згідно зі ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному.

Згідно з п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи Служби Безпеки України є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Отже, встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 , складу корупційних правопорушень має відбуватись через призму оцінки норми ч. 1 ст. 45 Закону, відповідно до якої особи, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, посадові та службові особи Служби безпеки України.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу II «Порядок подання декларації» наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, щорічна деклараціядекларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Відповідно до п. 2-7. Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

З огляду на викладену норму, на осіб, зазначених в ній, покладено обов`язок подання декларації, за несвоєчасне подання якої без поважних причин і передбачено відповідальність за ч. 1ст. 172-6 КУпАП. Отже, необхідним є встановлення в першу чергу факту несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком визначеним законом.

Отже, з огляду на викладене ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та відповідальності, оскільки на нього поширюється дія Закону, на виконання вищенаведеної норми був зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2021 рік не пізніше 23:59 годин 31.01.2024 включно.

Так вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 67/2024 від 28.09.2024 р., в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення та положення Закону, порушення яких він допустив, що має своїм наслідком настання відповідальності за ч. 1ст. 172-6 КУпАП

- роздруківкою відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які свідчать, що декларація особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, яка була подана 14.09.2024 р., тобто несвоєчасно;

-листом УСБУ в Херсонській області від 15.08.2024 №71/22/1/240-6527;

-поясненням гр. ОСОБА_1 ;

-відомостями про отримання ЕЦП;

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 , правопорушення, ставити їх під сумнів жодних підстав немає.

ОСОБА_1 , обізнаний щодо обов`язку подання декларації, крім того мав в своєму розпорядженні цифровий підпис, а ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» у вказаний період працював в штатному режимі.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а ОСОБА_1 був обізнаний щодо свого обов`язку, мав можливість його виконати.

Відповідно до заяви вбачається, що ОСОБА_1 провину визнав у повному обсязі. З огляду на викладене, дослідженими доказами підтверджено обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Останні повністю доводять факт вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та розкаявся у вчиненому, вважаю за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 , та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 172-6 КУпАП та у відповідності до ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Номер рахунку(IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл./Херсонський район 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом10(десяти)днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяВ. Е. Дорошинська