Провадження № 3/127/5669/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором Департаменту з питань цивільного захисту, ресурсного забезпечення сил оборони і безпеки Вінницької обласної військової адміністрації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працюючи директором Департаменту з питань цивільного захисту, ресурсного забезпечення сил оборони і безпеки Вінницької обласної військової адміністрації в порушення вимог ст.ст. 5, 37 Закону України «Про державну таємницю» та вимог пунктів 3,749 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2023 №939 вчинив триваюче правопорушення, а саме в період з 06.03.2023 до 17.06.2024 не здійснював систематичної перевірки виконання встановлених вимог, спрямованих на забезпечення режиму секретності, не вживав своєчасні заходи для забезпечення режиму секретності та не здійснював постійний контроль за охороною державної таємниці в установі.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 29.07.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлення. Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження", враховуючи наведені обставини, та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та підтверджена сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи.

З диспозиції п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП слідує, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до нормативно правових актів, що регулюють забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов`язані здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, що розміщують замовлення у підрядників, зобов`язані контролювати стан охорони державної таємниці, яка була передана підрядникам у зв`язку з виконанням замовлення.

Державні органи, яким рішенням державного експерта з питань таємниць було надано право вирішувати питання про доступ державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій до конкретної секретної інформації, зобов`язані контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, які виконують роботи, пов`язані з відповідною державною таємницею, або зберігають матеріальні носії зазначеної секретної інформації.

Відповідно до п. 3 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2023 №939 (далі Порядок 939) забезпечення охорони державної таємниці на підприємстві, в установі, організації покладається на їх керівників. Керівник підприємства, установи, організації зобов?язаний бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, із станом справ у структурних підрозділах підприємства, установи, організації, своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці на підприємстві, в установі, організації.

Пунктом 749 Порядку -939 передбачено, що відповідно до законодавства контроль за забезпеченням охорони державної таємниці здійснюють: керівники підприємств, установ, організацій на підприємствах, в установах, організаціях, які вони очолюють, та підприємствах, установах, організаціях, діяльність яких координується та спрямовується або до сфери управління чи відання яких належить підприємство, установа, організація.

Відповідно до наказу № 73 від 10.03.2022 року ОСОБА_1 з 11.03.2022 року призначено на посаду директора Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької військової адміністрації.

Відповідно до розпорядження № 30-р від 16.04.2024 року Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької військової адміністрації перейменовано у Департамент з питань цивільного захисту, ресурсного забезпечення сил оборони і безпеки Вінницької обласної державної адміністрації.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 розпорядженням Управління СБУ у Вінницькій області від 26.02.2022 року надано допуск до державної таємниці за формою 2 (два). Доступ до інформації із ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно» державної таємниці ОСОБА_1 надано 11.03.2022 року за посадою.

Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією, як директора Департаменту, ознайомлений з нормами законодавства щодо обмеження прав у зв`язку з наданням йому допуску до державної таємниці та попереджений про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

В ході спецекспертизи встановлено, що в порушення вимог ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» виявлені недоліки під час попередніх перевірок (акти №53/26/47-2886дск від 20.06.2023 та №53/26/47-994дск від 06.03.2023) усунуті не в повному обсязі. Так, ОСОБА_1 , як керівником установи, не виконані висновки комісії СБУ, викладені в актах:

- не вжито вичерпних заходів щодо перегляду грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації, термін засекречування яких минув;

- обладнання (вхідні двері) режимних приміщень режимної зони каб. №№ 2,4,5 не приведено у відповідність до норм ДБН України;

- контроль наявності матеріальних носіїв секретної інформації, наявних в установі, здійснюється з порушенням положень Порядку.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, останній з протоколом згідний та в подальшому зобов`язався не допускати повторення порушень.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів, що ОСОБА_1 , як керівник установи, що провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею, під час перебування в службовому приміщенні Департаменту цивільного захисту, в період з 06.03.2023 до 17.06.2024 не здійснював систематичну перевірку виконання встановлених вимог, спрямованих на забезпечення режиму секретності, не вживав своєчасних заходів для забезпечення режиму секретності та не здійснював постійний контроль за охороною державної таємниці в установі.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, п. 6 ч.1 ст.212-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: