Номер провадження: 33/813/2636/24
Номер справи місцевого суду: 504/1625/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А.Ф.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського райсуду Одеської обл. від 16.09.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Першотравневе Лиманського р-ну Одеської обл., громадянина України, інваліда 2 групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 30.03.2024 о 16 год. 05 хв. за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, смт. Доброслав, вул. 40 років Визволення, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Escape», держ. знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер 6810 ARB 0546, відповідно до тесту № 1411 від 30.03.2024, результат позитивний 2,46 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодилася із оскаржуваною постановою, посилаючись на невідповідність висновків судді обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, з огляду на те, що:

- в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 відеофіксація події здійснена не на портативний реєстратор, а невідомим приладом, вірогідно особистим телефоном поліцейського, при цьому дата відеозапису 04.04.2024 не відповідає даті вчиненого правопорушення, зафіксованого у протоколі від 30.03.2024, що свідчить про неналежність та недопустимість вказаного відео як доказу його винуватості;

- поза увагою суду залишено подане стороною захисту клопотання про проведення експертизи матеріалів і засобів відео-запису, доданого до протоколу;

- в порушення п.11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, йому при складенні протоколу не було роз`яснені права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- у акті обстеження на місці за допомогою приладу газоаналізатора відсутні дата, час та місце його складення;

- інспектором поліції було порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки йому не було роз`яснено його право на проходження огляду, не надано доказів щодо його згоди з результатами огляду та відмови пройти обстеження у закладі охорони здоров`я;

- в матеріалах справи відсутні докази у підтвердження факту ознайомлення його зі змістом протоколу та його підписання;

- в порушення вимог ЗУ «Про судовий збір» суд 1-ої інстанції стягнув з нього судовий збір, від сплати якого він як інвалід 2 групи звільнений.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 19.11.2024 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не подавав.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за його відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо наявності підстав для закриття провадження у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів факту порушення останнім п. 2.9 «а» ПДР України та, як наслідок, відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №443250 від 30.03.2024 (а.с. 2), відповідно до якого 30.03.2024 о 16 год. 05 хв. за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, смт. Доброслав, вул. 40 років Визволення, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Escape, держ. знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер 6810 ARB 0546, відповідно до тесту № 1411 від 30.03.2024, результат позитивний 2,46%, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху;

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якого результат огляду становить 2.46 ‰ алкоголю (а.с. 7);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6810 (а.с.6), у якому зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 2.46 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що в акті міститься його особистий підпис;

- відеозаписом події (а.с.10), на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Зі змісту відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 (час: 03:44хв.), результат якого склав 2,46 ‰ алкоголю в повітрі, що видихається, при цьому, жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами ОСОБА_2 не висловлював, а навпаки на повідомлення поліцейського про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння і щодо нього буде складено протокол, відповів (мовою оригіналу): «Я знаю, хорошо, составляйте» (час запису: 07:58, 08:00), що також підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «з результатом згоден».

Отже, в цьому контексті апеляційний суд не приймає до уваги та оцінює критично твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено право на проходження огляду, не надано доказів його згоди з результатами огляду та відмови пройти обстеження у закладі охорони здоров`я, оскільки наведене спростовується відеозаписом події.

Доводи ОСОБА_1 про не ознайомлення його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення також не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки спростовані цим же протоколом, у відповідній графі якого про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії міститься підпис ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наведених підстав не заслуговує на увагу та підлягає відхиленню довід ОСОБА_1 про не роз`яснення йому прав при складенні протоколу, з огляду на їх безпідставність та наявність підпису ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу щодо роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Апеляційний суд також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на недостовірність такого доказу як акт обстеження, оскільки наведений доказ містить підпис ОСОБА_1 , посилання на назву, номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд та номер тесту, що також відображено у роздруківці показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 6810 із зазначенням дати проходження огляду 30.03.2024, яка відповідає даті вчинення ОСОБА_1 інкримінуємого йому правопорушення.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на недостовірність долучених поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів, апеляційний суд зауважує на безпідставності такого висновку з огляду на наступні положення законодавства.

Процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано поліцейськими на технічні засоби відеозапису на виконання вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, в ред. постанови від 20.01.2023 (далі-Порядок).

Так, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, положеннями п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція №1395), передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно, відповідно до п. 5 Розділу II згаданої захисником Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, на яку посилається сторона захисту в якості аргументації своїх доводів, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Системний аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить про те, що технічні засоби відеозапису застосовуються співробітниками поліції безпосередньо під час проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто не є обов`язковим фіксування поліцейським виконання всіх службових обов`язків.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис хоч і містить відмінності від протоколу про адміністративне правопорушення дату та час вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, однак, зафіксовані на відео обставини відповідають подіям, які відбувались 30.03.2024, крім того вказані обставини також підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 6810, яка містить дату проходження огляду 30.03.2024 та відповідає даті вчинення ОСОБА_1 правопорушення; рапортом інспектора Гавриленко Д.П. від 30.03.2024, відповідно до якого 30.03.2024 о 16:05 год. в смт. Доброслав ним було виявлено порушення ПДР водієм авто Ford Escape, н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , та під час оформлення матеріалів за ч. 5 ст. 121 КУпАП у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водію на місці зупинки було запропоновано пройти тест із застосуванням приладу Драгер, за результатом проходження якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого щодо нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4); постановою серії ББА № 907969 від 30.03.2024 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, зокрема, керування транспортним засобом без пристебнутого паска безпеки, що також відображено у відеозаписі події (а.с. 5).

Наведене спростовує твердження апелянта щодо порушення співробітниками поліції порядку використання технічних засобів відеозапису.

Відтак, апеляційний суд доходить переконання про те, що співробітниками поліції в даному випадку, під час фіксування проходження ОСОБА_1 огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, не було допущено жодних порушень вимог законодавства.

З цих же підстав не мають правового значення доводи скарги щодо неналежності як доказу відеозапису події вчиненого правопорушення.

На безпідставність доводів апеляційної скарги в частині здійснення відеофіксації не на портативний реєстратор вказує наявна в матеріалах справи відповідь т.в.р. начальника ВнП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській обл. Стеценка О. від 26.06.2024, з якої вбачається, що відповідно до графіку чергувань 30.03.2024 з 08 год. до 08 год 31.03.2024 інспектор Гавриленко Д. та капітан поліції Білов О. здійснювали патрулювання на службовому автомобілі, при заступанні на чергування поліцейські отримують під особистий підпис нагрудні камери (копія журналу додається), автомобільний відеореєстратор, який встановлено на кожному службовому автомобілі.

Отже, наведене свідчить про отримання останніми вказаних приладів для здійснення відеофіксації, а тому підстави стверджувати про здійснення відеофіксації з порушенням Інструкції № 1026 відсутні.

Як і відсутні підстави для розгляду апеляційним судом заявленого стороною захисту в суді 1-ої інстанції клопотання про призначення по справі експертизи матеріалів і засобів відео-звукозапису, оскільки таке в апеляційній скарзі не порушувалось.

Отже, позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Водночас, апеляційний суд погоджує доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення судом із ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи судового збору.

Так, в матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що пенсія йому призначена як інваліду ІІ групи, термін дії посвідчення: 30.09.2025, що судом 1-ої інстанції залишено поза увагою (а.с. 14).

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас, згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову суду 1-ої інстанції змінити в частині стягнення судового збору та доповнити резолютивну частину постанови абзацом щодо звільнення ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської обл. від 16.09.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити, в частині стягнення судового збору.

Виключити із резолютивної частини постанови Комінтернівського районного суду Одеської обл. від 16.09.2024 рішення про стягнення із ОСОБА_1 судового збору.

Доповнити резолютивну частину постанови наступним абзацом:

«Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»».

В іншій частині постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца