ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Колчанова Р.В. на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Колчанов Р.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у відповідній його графі не міститься підпису ОСОБА_1 і йому не були роз`яснені права, передбачені статтями 55,56,59,63 КУ та ст.268 КУпАП, зокрема право на допомогу захисника.

Також захист вважає неналежним та недопустимим доказом акт огляду, оскільки в ньому не зазначено місце, дату та час складання даного документу.

Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитися в присутності двох свідків, оскільки на відеозаписі не зафіксовано обставини щодо виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Вважає відеозапис з бодікамер поліцейських неналежним доказом, оскільки він є неповним та на ньому відсутнє безперервне спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і вказана година на ньому не співпадає з годиною, вказаною в письмових документах.

_______________________________________________________________________________________

ЄУНСС 718/2344/24 Головуючий у І інстанції Скорейко В.В.

Провадження №33/822/632/24 Доповідач Марчак В.Я.

Також захист звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка б слугувала підставою для його зупинки, тобто працівниками поліції не задокументовано факту порушення останнім ПРД за які слід було його зупинити.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 29.06.2024 року о 00:52 год. на АД Н-10 Чернівці-Оршівці по вул. Шевченка, 179 в с. Мамаївці керував транспортним засобом марки «Mercedez-Benz 108 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510, що підтверджується тестом № 550 від 29.06.2024, результат огляду становить 0,55 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча про час і дату апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вірно встановлена судом першої інстанції та підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №693791 від 29 червня 2024 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 00 год. 52 хв. на АД Н-10 Чернівці-Оршівці по вул. Шевченка, 179 в с. Мамаївці керував транспортним засобом марки «Mercedez-Benz 108 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510, що підтверджується тестом № 550 від 29.06.2024. Результат огляду становить 0,55 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП ( а.с.1).

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Всупереч доводам апелянта, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у відповідній графі, без зауважень.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alkotest 7510, результат - 0,55 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом у відповідній графі акту ( а.с.2).

Посилання апелянта на те, що акт огляду є неналежним доказом, оскільки в ньому не зазначено місце, дату та час складання даного документу, є безпідставним.

Апеляційним судом встановлено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявний у матеріалах справи, складений за формою і у відповідності до встановленого зразка, передбаченого додатком 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 розділу ІІ) і містить усі необхідні реквізити.

З роздруківки Drager Alkotest 7510, прилад №ARND-0022 вбачається, що результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 0,55 ‰. Вказану роздруківку ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с.3).

Крім того, факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом, долученим працівниками поліції до матеріалів справи.

З даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушенням комендантської години та не заперечував факту керування транспортним засобом. В ході спілкування, поліцейськими у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Результат огляду позитивний 0,55 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився та вказав, що цього дня зранку вживав алкогольні напої ( а.с.7).

Всупереч доводам захисту, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки він є повним на ньому зафіксовано момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення ознак алкогольного сп`яніння, процедуру огляду на стан алкогольного сп`янінні на місці зупинки, зафіксовано повний хід спілкування поліцейських з водієм.

Отже, на відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відсутність двох свідків при проведенні огляду, на що посилається захист, не може стати підставою для закриття провадження у справі, оскільки огляд проводився із застосуванням відеофіксації з нагрудних камер поліцейських, у відповідності до вимог ст.266 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки вказана година на ньому не співпадає з годиною, вказаною в письмових документах, є надуманими.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що час вказаний на відеозаписі повністю відповідає часу, зазначеному у документах.

У своїй апеляційній скарзі захисник посилається на те, що працівниками поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 та не роз`яснено права, передбачені Конституцією України та КУпАП.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 КУ та ст.268 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив своїм підписом, зауважень на подавав.

Окрім того, з письмових пояснення, наявних у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення згідно ст.63 КУ, що свідчить про його обізнаність з правами ( а.с.5).

Також з відеоматеріалів встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний у чому його звинувачують працівники поліції, з порядком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зі змістом протоколу, скористався своїм правом ознайомитися з матеріалами справи, отримати копії документів та знав, що має право скористатися послугами захисника, однак про це не заявляв працівникам поліції.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено порушення прав ОСОБА_1 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення адміністративних матеріалів.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта, що зупинка ОСОБА_1 була незаконною, оскільки працівниками поліції не задокументовано факту порушення останнім ПРД, за які слід було його зупинити.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в період дії комендантської години.

Апеляційний суд зауважує, що, згідно ч.1 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», під час воєнного стану запроваджуються та здійснюються в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема комендантська година (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень).

Згідно ч.4 ст.8 ЗУ «Про національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Стаття 24 вказаного закону передбачає додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Таким чином, підстав вважати зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години в період воєнного стану неправомірною, у апеляційного суду немає.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт обґрунтовує свої вимоги з посиланням на практику суду з адміністративного судочинства, а саме постанови КАС ВС, проте, що положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення, які регулюються КУпАП.

Безпідставними є також доводи апелянта в частині посилання на практику Чернівецького апеляційного суду, адже вона не є преюдиційною та не обов`язковою в застосуванні, оскільки прийняття рішення в конкретній справі залежить від конкретних обставин справи та наданих доказів на підтвердження тих чи інших обставин.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захист посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими та районним судом, однак вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

23.10.2024 року

(дата засвідчення копії)