ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/7458/23 Головуючий в 1 інст. Ковальова Ю.В.
Провадження № 33/807/232/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 27 серпня 2023 року о 14 годині 53 хвилини у м. Запоріжжя по вул. Чумаченка, 36 керував транспортним засобом автомобілем Chevrolet Aveo, держномер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що під час складання протоколу йому не були роз`яснені права та обов`язки, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП

Крім того, під час події, працівниками поліції не був допитаний свідок, який знаходився в автомобілі разом з ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що працівники поліції всупереч вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» безпідставно зупинили транспортний засіб під його керуванням.

Разом із цим, суд першої інстанції не врахував постанову суду в справі №333/7702/23, якою останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за те, що він 27 серпня 2023 року перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що 27 серпня 2023 року на нього було складено два протоколи, де зазначено, що він знаходився біля будинку та керував автомобілем, що з логічної точки зору є неможливим.

Зазначає, що працівники поліції спонукали його відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом події, документи у нього не вилучились, від керування не відсторонений.

Наполягає, що фактично не відмовлявся від огляду, а лише вказував, як йому краще вчинити, на що працівники поліції відповіли йому, що він відмовляється від огляду.

Просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Зазначене обґрунтовує тим, що суд розглянув справу без його участі, копію оскаржуваної постанови він отримав 6 січня 2024 року поштовим зв`язком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі під час розгляду справи не приймав, у зв`язку з чим, суддя апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Так, матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2023 року.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи в апеляційному суді, здійснення апеляційним судом всіх можливих процесуальних дій щодо забезпечення його участі в судовому засіданні апеляційного суду, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що відповідає положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 511738 від 27 серпня 2023 р. підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 серпня 2023 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с. 6);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 7);

- відеозаписом події (а.с. 10).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Працівниками патрульної поліції вказані вимоги закону дотримані.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції спонукали його відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння апеляційний суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, доданим до протоколу відеозаписом зафіксовано зупинку транспортного засобу на проїзній частині дороги за здійснення небезпечних маневрів водієм ОСОБА_1 . Перевірка документів, в ході якої працівник поліції прохає ОСОБА_1 зробити подох ротом, внаслідок чого виявляє ознаки у останнього ознаки алкогольного сп`яніння.

На запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповідає, що сьогодні вживав. Оголошення працівниками поліції виявлених ознак алкогольного сп`яніння. Пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 надає відмову. Прохає працівників поліції скласти відносно нього інший протокол. Попередження працівниками поліції про складання протоколу за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження запропонованого огляду. Далі, зафіксований процес складання протоколу, відмова ОСОБА_1 від надання письмових пояснень, від отримання копії протоколу та його підписання.

Отже, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

При цьому, зафіксований стан ОСОБА_1 вочевидь надавав працівникам поліції обґрунтованих сумнівів у керуванні ним транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність ознак, які вказують на небезпідставні вимоги працівника патрульної поліції пройти відповідний огляд та зафіксована відмова ОСОБА_1 переконують апеляційний суд у доведеності провини останнього.

Крім того, суд зауважує, що відомості, зафіксовані відеозаписом, є достатніми задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу під його керуванням суд вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України», та за обставин, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за здійснення небезпечних маневрів на проїзній частині дорозі, що підтверджується відеозаписом події.

Твердження апелянта про не допит свідка, який знаходився з ним в транспортному засобі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, наявна відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів, що виключає обов`язкову присутність двох свідків та застосування вимірювальних приладів на визначення стану сп`яніння.

Відповідаючи на доводи апелянта щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить із наступного.

Так, поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження огляду. Відмовився надавати письмові пояснення, від отримання копії протоколу та його підписання, також надав відмову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про дотримання прав і свобод працівниками поліції під час події.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем та не вилучили у нього документи не впливають на висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це твердження не може слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, яке є законним та обгрунтованим. При цьому, відеозаписом події зафіксовано факт повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції, що він очікує знайомого із правом керування транспортними засобами.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції не врахував постанову суду в справі №333/7702/23, якою останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за те, що він 27 серпня 2023 року перебував у стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки зазначені відомості не є предметом розгляду даної справи за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 511738 від 27 серпня 2023 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/7458/23