Справа № 491/1519/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої у справі судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Голубович А.М.,

за участю сторін по справі:

особи, відносно якої розглядається справа ОСОБА_1 ,

захисника Степанова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 листопада 2002 року, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2023 року о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_1 в м. Ананьїв Подільського району Одеської області на перехресті доріг по вул. Єврейська-Героїв України керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком від 27 грудня 2023 року. Від керування відсторонений шляхом (передачі) вилучення транспортного засобу на штрафний майданчик за допомогою евакуатора, чим порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2023 року серії ААД №469096 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Степанов В.В. пояснив, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним вказаного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначив, що ОСОБА_1 взагалі не керував вище вказаним автомобілем, а ним керувала його дочка ОСОБА_2 .. Коли вона не могла впоратись з керуванням автомобіля, то за кермо сів ОСОБА_1 , однак після цього одразу під`їхали працівники поліції, які вирішили, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , однак на той момент автомобіль навіть не перебував у стані руху, навіть двигун не був заведений. Крім того у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що не керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, про що свідчить доданий до протоколу відповідний медичний висновок. В такому разі в протоколі мало бути зазначено про порушення п.2.5 Правил дорожнього руху. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем 27 грудня 2023 року о 22 годині 15 хвилин, а у висновку №65 від 27 грудня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що він складений 27 грудня 2023 року о 22 годині 10 хвилин, а ОСОБА_1 був направлений на огляд 27 грудня 2023 року о 21 годині 45 хвилин, тобто, до інкримінованого йому правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що підтримує пояснення свого захисника. Також пояснив, що дійсно він в той день вживав спиртні напої, однак автомобілем не керував, а керувала його дочка ОСОБА_2 .. В той вечір дочка не могла впоратись з керуванням автомобіля, намагалася розвернути автомобіль, однак двигун заглух, і він пересів на місце водія для того, щоб допомогти їй запустити двигун, наміру керувати автомобілем не мав, навіть не привів автомобіль у рух, оскільки одразу під`їхали працівники поліції, які почали пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в якості водія, однак він відмовився від проходження огляду, оскільки не керував автомобілем.

Крім того за клопотанням захисника, яке було судом задоволено, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що ОСОБА_1 є її батьком. В той вечір вони вирішили підвезти дівчину по м. Ананьїв. Не перехресті дівчина вийшла. Щоб запустити двигун, її батько пересів за кермо, але одразу підійшли працівники поліції. При цьому автомобіль не рухався. Вони підійшли та почали спілкуватися з її батьком. Також свідок додала, що не пам`ятає точну дату, однак пам`ятає, що це було у грудні 2023 року. Вони їхали до м. Ананьїв. Вона керувала автомобілем, а батько сидів на пасажирському сидінні біля неї. на перехресті двигун автомобіля заглух. Вона хотіла, щоб її батько допоміг їй запусти двигун, однак одразу приїхали працівники поліції. При цьому двигун автомобіля навіть не запустився і автомобіль не рухався.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідка, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлені наступні обставини, з яких вбачаються підстави для закриття провадження по вказаній справі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №469096 від 27 грудня 2023 року вбачається, що 27 грудня 2023 року о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_1 в м. Ананьїв Подільського району Одеської області на перехресті доріг по вул. Єврейська-Героїв України керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком від 27 грудня 2023 року. Від керування відсторонений шляхом (передачі) вилучення транспортного засобу на штрафний майданчик за допомогою евакуатора, чим порушив п.2.9а ПДР.

До протоколу додано висновок №65 від 27 грудня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого вказаний висновок складений 27 грудня 2023 року о 22 годині 10 хвилин, направлений ОСОБА_1 на огляд о 21 годині 45 хвилин.

З зазначеного встановлено, що вказаний вище висновок складений раніше за інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 27 грудня 2023 року о 22 годині 15 хвилин, тобто, пізніше, ніж його направили на огляд та відносно нього складений вказаний медичний висновок, що в свою чергу ставить під сумнів належність вказаного висновку як доказу у справі.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 в м. Ананьїв Подільського району Одеської області на перехресті доріг по вул. Єврейська-Героїв України керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком від 27 грудня 2023 року, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

При цьому відповідно до п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно доданого до протоколу висновку №65 від 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аналізом вказаних норм встановлено, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №469096 від 27 грудня 2023 року кваліфікація дій ОСОБА_1 в частині порушення ним, на думку працівника поліції, Правил дорожнього руху, зазначена в порушення норм Правил дорожнього руху.

Також в судовому засіданні було переглянуто відеозапис, який міститься в матеріалах справи та надійшов до суду разом з матеріалами справи. З вказаного запису вбачається, що автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 знаходиться на перехресті доріг. При цьому автомобіль не перебуває у стані руху. В подальшому до автомобіля приїхали працівники поліції та після відкриття дверцят водія на місці водія знаходився ОСОБА_1 , з яким працівники поліції почали спілкування, в ході якого запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці та і в медичному закладі, оскільки повідомив, що не керував вказаним автомобілем. Також під час перегляду в судовому засіданні відеозапису (файл VIDEO-2023-12-27-22-13-37), наданий працівниками поліції та який надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, було встановлено, що вказаний вище автомобіль на перехресті доріг почав здійснювати розворот, однак водій вказаного автомобіля, яким виявилася ОСОБА_2 , яка підтвердила вказане в судовому засіданні, не впоралася з керуванням та не змогла здійснити розворот, доїхавши до краю проїзної частини до бордюру. Після цього водій вийшла з автомобіля, залишивши двері з боку водія відкритими, та на відео видно, що з пасажирського сидіння на водійське пересідає чоловік, яким виявився ОСОБА_1 .. Після цього до автомобіля під`їхали працівники поліції, на чому відеозапис закінчився. При цьому на вказаному відеозаписі також не виявлено ознак руху автомобіля після того, як за кермо сів ОСОБА_1 ..

Таким чином наявні сумніви в тому, що ОСОБА_1 вчинено вище вказане адміністративне правопорушення, за яке відносно нього складено вище вказаний протокол.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Водночас суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, а тому провадження у справі має бути закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2023 року серії ААД №469096, за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02 листопада 2002 року, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканцем АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текс постанови виготовлено 27 листопада 2024 року.

Суддя: Надєр Л. М.