Справа № 199/5653/24
ПОСТАНОВА

іменем України

26.07.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за участю: потерпілого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, якій накладалося адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 01.07.2024о 12:15 годині за адресою: АДРЕСА_1 повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно вітчима ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, будучи двічі сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, через офіційний веб-сайт «Судова влада України».

Тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не заявляла клопотань про відкладення розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, що відповідає положенням ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 221544 від 01.07.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- письмовою заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 01.07.2024 на ім`я начальника ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, з якої слідує, що останній просить притягнути до відповідальності сина ОСОБА_1 , який вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, неадекватній поведінці, наклепі;

- відомостями зі служби «102» про те, що 01.07.2024 о 12:14 годині від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 пасинок прийшов додому зі знайомим, особа відмовляється покидати квартиру, пасинок вчиняє конфлікт із мамою. Прибувши за адресою виклику, до поліції звернувся заявник ОСОБА_2 із письмовою заявою за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру сином ОСОБА_1 , що виражалося в нецензурній лайці, неадекватній поведінці і наклепах. Зі слів заявника його син постійно вчиняє домашнє насильство, перебував на лікуванні в психіатричній лікарні. Було складено оцінку ризиків рівень високий. На ОСОБА_1 складено ТЗП серії АА № 214895 та протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 ;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства кривдником ОСОБА_1 рівень високий;

- відеозаписами домашнього насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до потерпілого та його дружини, долученими потерпілим ОСОБА_2 під час судового розгляду справи;

- копіями постанов суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.05.2024 та від 21.05.2024, з яких слідує, що ОСОБА_1 накладалися адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу за вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_2 .

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Під час накладення стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке посягає як на громадський порядок, так і на фізичне здоров`я потерпілого, приймає до уваги дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до свого вітчима, про що також свідчить постанова судді від 23.07.2024 у справі № 199/5700/24 про накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт за вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 .

Як зазначено вище ОСОБА_1 постановами суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.05.2024 та від 21.05.2024 накладалися адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу. Проте ОСОБА_1 не виконав жодну з постанов суддів: штрафи не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Згідно ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Таким чином, адміністративні стягнення у виді штрафу не мають виховного впливу на ОСОБА_1 , не попереджують вчинення останнім аналогічних правопорушень, а тому вчинення даного правопорушення вчетверте є винятковим випадком та, зважаючи на відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , надають можливість судді накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

При цьому перешкод для накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту не вбачається, оскільки ОСОБА_1 не відноситься до осіб з інвалідністю першої або другої груп.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко