Справа 688/2699/24
№ 3/688/923/24
Постанова

Іменем України

17 липня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П, розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Фактичні обставини справи.

11 червня 2024 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №238698 від 02 червня 2024 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 02 червня 2024 року близько 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї, а саме: вчинив дії психологчного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , які виразились у словесній образі та вчиненні конфлікту, що не спричинило тілесних ушкоджень, але внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Позиція захисту.

В судовве засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. У письмовій заяві пояснив, що, домашнього насильства в сім`ї не здійснював. Зазначив, що у них в сім`ї на побутовому грунті відбулася сварка з приводу того, що батьки не давали йому ключі від його автомобіля.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на таке.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до положеньст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліціїУкраїни про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене 1 статті 173-2 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, який набрав чинності 07 січня 2018 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежновід того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 вказаного Закону психологічненасильство - форма домашньогонасильства, щовключаєсловесніобрази, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, іншідіяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї, а саме: вчинив дії психологчного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , які виразились у словесній образі та вчиненні конфлікту, що не спричинило тілесних ушкоджень, при цьому не зазначено шкідливих наслідків, спричинених для неї в результаті психологічного насильства (як-то: дії кривдника викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи).

Натомість у протоколі зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_3 в письмових поясненнях зазначила, що її син ОСОБА_1 почав висловлюватися нецензурною лайкою та вчиняти до неї психологічне насильство через те, що вона не давала йому ключі від його автомобія, так як він перед цим вживав алкогольні напої.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 02.06.2024 року його син ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство відносно нього та його дружини ОСОБА_3 у формі психологічного характеру, що здійснюється на постійній основі.

Суд зауважує, що особливістю домашнього насильства є повна влада та контроль кривдника над жертвою насильства.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуютьс яскладними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Насильство у родині будь-якого характеру відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством

З письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слідує, що між ним та його матірю виникла сварка з приводу того, що вона не віддавала йому ключі від його автомобіля, а потерпіла ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях підтвердила, що вона не віддавала ключі сину ОСОБА_1 від його автомобіля, оскільки він перед цим вживав алкогольні напої. Отже, між сторонами відбувся конфлікт, що не є домашнім насильством.

Органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що 02 червня 2024 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив дії, які мають ознаки психологічного насильства, пов`язаного з дією на ОСОБА_5 , у т.ч. переслідування, залякування, інші дії, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, та спричинення для його матері ОСОБА_3 . емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдати шкоди її психічному здоров`ю, ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, навпаки, встановлено, що вона є учасником конфлікту, що виник на ґрунті побутових відносин.

Суд зазначає, що така сукупність доказів не є достатньою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідноч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, уповноважена особа не дотрималась вимог закону щодо необхідності встановлення ознак складу данного адміністративного правопорушення та не зібрала доказів на підтвердження наявності в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України - закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК