ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 Справа №607/21539/24 Провадження №3/607/8985/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №137782 від 27 вересня 2024 року, 26 вересня 2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 1Е, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Peugeot 308 р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною перед початком маневру, не переконався, що це буде безпечним, під час руху ТЗ заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив наїзд на припаркований ТЗ Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 , який припаркував водій ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №137793 від 27 вересня 2024 року, 26 вересня 2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 1Е, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Peugeot 308 р.н. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність, передбачена ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, пояснила, що поїхала на вул. 15 Квітня тому що мала там особисті справи, та вирішивши їх повернулась додому. Згодом їй зателефонували працівники поліції і повідомили, що відбулось ДТП за її участі. Зазначила, що лунала повітряна тривога, моменту зіткнення з іншим автомобілем вона не відчула, відтак не мала умислу покинути місце дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Грималюк Б.І. у судовому засіданні підтримав доводи особи, яка притягується до відповідальності та просив закрити провадження за ст. 112-4 КупАп за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За умовами п.2.3 б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За умовами п.10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пункт 2.10 а) Правил дорожнього руху України визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №137782 від 27 вересня 2024 року, серії ЕПР1 №137793 від 27 вересня 2024 року; схемою місця ДТП, яка сталась 26 вересня 2024 рокув м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 1Е, з якої вбачається розташування ТЗ на момент ДТП, та їх пошкодження внаслідок дорожньо транспортної пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26 вересня 2024 року; рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Тернового В. від 26 вересня 2024 року; протоклом огляду транспортного засобу від 27 вересня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27 вересня 2024 року.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Суд наголошує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та її захисника про те, що вона не чула зіткнення її транспортного засобу із іншим автомобілем, оскільки такі в повній мірі спростовуються усіма іншими наявними в матеріалах справи доказами, окрім того водій під час руху транспортним засобом повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За вказаних обставин доходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та ст. 122-4 КУпАП - залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують адміністративну відповідальність, доходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції статті 122-4 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець