Справа № 304/1458/24 Провадження № 3/304/982/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 014816 від 08 червня 2024 року видно, що ОСОБА_1 07 червня 2024 року о 21.09 год був виявлений та затриманий на околиці населеного пункту Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області на відстані 8 000 метрів до лінії Державного кордону в районі 198 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетину Державного кордону України з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, чим своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року.

Зазначені дії ОСОБА_1 старшим офіцером (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу з місцем дислокації населений пункт Великий Березний НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 при складанні протоколу в письмових поясненнях вказав, що наміру незаконно перетинати кордон він не мав, у Закарпатську область приїхав з метою туризму, а вилучені у нього речі ніякого відношення до правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не мають. Також зазначила, що скріншоти з мобільного телефону не можуть бути взяті судом до уваги як докази вини ОСОБА_1 , так як до матеріалів справи не додано доказів того, що такі зроблені саме з екрану мобільного телефону, який належить останньому. З письмових пояснень особи, яка склала даний протокол про адміністративне правопорушення, слідує, що о 16.30 год на околиці населеного пункту Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області на відстані 8 000 метрів до лінії Державного кордону в районі 198 прикордонного знаку був виявлений та затриманий ОСОБА_1 через те, що останній не зміг пояснити мету перебування у контрольованому прикордонному районі та мав намір незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку, однак зазначене спростовуються письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Адвокат звертає увагу на те, що у поясненнях ОСОБА_2 час вчинення правопорушення вказано 16.30 год, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 014816 від 08 червня 2024 року зазначено, що подія мала місце о 21.09 год. На підставі викладеного та посилаючись на подане нею письмове клопотання просила провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку адвоката Кузьми К.І., дослідивши її письмове клопотання та вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені у ч. 1 ст. 256 КУпАП.

У межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення і повинен провадитися судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014816 від 08 червня 2024 року, громадянин України ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме 07 червня 2024 року о 21.09 год на околиці населеного пункту Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області на відстані 8 000 метрів до лінії Державного кордону в районі 198 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетину Державного кордону України з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

У той же час з долучених до матеріалів справи письмових пояснень старшого офіцера (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу з місцем дислокації населений пункт Великий Березний НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 (особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014816 від 08 червня 2024 року) видно, що ним о 16.30 год на околиці населеного пункту Дубриничі на напрямку 198 прикордонного знаку на відстані 8 000 метрів до лінії Державного кордону було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який не зміг пояснити мету перебування у контрольованому прикордонному районі та мав намір незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку, однак у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що вказана у протоколі подія мала місце о 21.09 год, що суддя розцінює суттєвим порушенням при формулюванні військовослужбовцем Державної прикордонної служби України у протоколі суті (фабули) адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Виходячи з положень частини 1 статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю прямого умислу.

Так, ОСОБА_1 був затриманий старшим офіцером (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу на околиці населеного пункту Дубриничі за намір незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку на напрямку 198 прикордонного знаку на відстані 8 000 м до Державного кордону України.

На підтвердження зазначених вище обставин до протоколу про адміністративне правопорушення додано протоколи про адміністративне затримання та особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07 червня 2024 року, Довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатком до неї, а також письмові пояснення старшого офіцера (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу з місцем дислокації населений пункт Великий Березний НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 від 07 червня 2024 року.

У той же час з письмового клопотання адвоката Кузьми К.І. про закриття провадження у справі та пояснень, наданих нею у судовому засіданні, слідує, що ОСОБА_1 наміру перетинати державний кордон поза встановленим пунктом пропуску не мав, а приїхав у Закарпатську область лише з метою туризму, однак у населеному пункті Дубриничі він був зупинений, а згодом затриманий прикордонниками.

Вказане також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , наданими безпосередньо під час затримання.

При цьому, у межах прикордонного району прикордонна смуга становить завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд (п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147). І саме в цих межах діє спеціальний прикордонний режим щодо заборони вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону України (ст. 22 Закону України «Про державний кордон»).

Так, суддя приймає до уваги, що тільки перебування особи на певній відстані біля державного кордону саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути Державний кордон. У даному випадку ОСОБА_1 був затриманий на відстані 8 000 м від лінії державного кордону, що у зв`язку з відсутністю інших доказів, викликає обґрунтовані сумніви в його намірі незаконно перетнути Державний кордон України.

З огляду на викладене суддя вважає, що доказів того, що дії ОСОБА_1 яким-небудь чином були спрямовані на спробу незаконного перетину Державного кордону України матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

З урахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.