Справа № 697/1183/24
Провадження № 3/697/683/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; працюючого на ТОВ «Український кондитер»,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 297509 від 30.05.2024, цього ж дня о 14:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Канів, вул. Донця, 1, не виконав законної вимоги працівників поліції, перебуваючи в активному розшуку, чинив опір поліцейському. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не визнав та заперечив обставини викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що ніякої непокори щодо працівників поліції не чинив, йому повідомили про перебування в розшуку, але причина йому була незрозумілою, оскільки повістки він не отримував. Тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Константінова Т.М. також просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Пояснила, що злісність непокори є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених проте, в той же час, законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не виконав законної вимоги працівників поліції, перебуваючи в активному розшуку, чинив опір поліцейському. Із відео видно, що ОСОБА_1 працівники поліції розповідають, що він перебуває у розшуку. На прохання показати на підставі чого вони так стверджують, працівники поліції відмовились. На запитання, чи відмовляється їхати разом з працівниками поліції, він хоче почути роз`яснення його прав і не відмовляється виконувати законні вказівки поліції. Опір взагалі не чинить. Навпаки, всупереч вимогам закону працівник поліції Цимбал не роз`яснює ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а навпаки зухвало відзивається про юриста, котрому ОСОБА_1 телефонує, щоб зрозуміти свої права та обов`язки, перериває його та вказує на те, щоб юрист уже в суді відпрацьовував свої гроші. Працівник поліції не роз`яснює суть правопорушення. Але обзиває ОСОБА_1 не юридичним терміном «УХИЛЯНТ». Чи має на це право працівник поліції при виконанні своїх службових обов`язків. Усі три диски надані поліцією не містять доказів невиконання з боку ОСОБА_1 вимог працівників поліції, вчинення опору. Матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 як зазначено у протоколі «в активному розшуку». Також в порушення ст.ст. 251, 256 КУпАП, в протоколі не вказані свідки вказаного правопорушення та не долучено до матеріалів справи їх письмові пояснення, не надано фотознімків чи пояснень самої особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Докази відмови від надання пояснень та відмови отримання протоколу відсутні. Вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. До протоколу про адміністративне правопорушення від 30.05.2024 додані також рапорти працівників ВП № 1 Черкаського РУП, проте такі рапорти є внутрішніми документами та не можуть слугувати доказом у даній справі. До матеріалів справи не долучено належних доказів на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (а.с.24-27).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку

Зі змісту зазначеної статті слідує, що злісна непокора повинна проявлятися у відмові від виконання неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, в даному випадку обов`язковою є наявність законної вимоги поліцейського. При цьому злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» передбачено, що згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 30.05.2024 о 14:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , не виконав законної вимоги працівників поліції, перебуваючи в активному розшуку, чинив опір поліцейському.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 259 КУпАП передбачено можливість доставлення порушника з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, але лише в разі неможливості скласти його на місці вчинення.

Згідно з ст. 262 КУпАП, адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією), зокрема, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час дії воєнного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, зокрема, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КУпАП, про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

З рапортів працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що під час перевірки документів ОСОБА_1 було виявлено, що він перебуває в розшуку як особа, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне затримання та за ст. 185 КУпАП (а.с.2-5).

З протоколу АА № 171472 про адміністративне затримання від 30.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 було затримано 30.05.2024 о 14:00 год. у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП для складення адміністративного протоколу (а.с.6).

30.05.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП (а.с.7).

Отже, ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 297509 та доданих матеріалів не вбачається в чому саме виявилася злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника поліції, які саме дії ОСОБА_1 були розцінені працівниками поліції як непокора.

У судовому засіданні був переглянутий відеозапис з місця вчинення правопорушення, що міститься на трьох DVD-дисках, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, під час якого ОСОБА_1 запитує на якій підставі його будуть затримувати та повідомляє, що їхати до РТЦК та СП не бажає. Проте з відеозапису не видно, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору працівникам поліції.

Долучений до протоколу відеозапис події не підтверджує вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівникам поліції.

Інші докази, які б стверджували поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відсутні.

Крім того, зміст простої, не злісної непокори, розкрито в рішенні Конституційного Суду № 10-рп/2011 від 11.10.2011. Так, згідно з останнім слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З огляду на встановлені обставини, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення не доводить вказаний в ньому факт вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника поліції, що також не підтверджується матеріалами справи і повністю спростовується відеофіксацією події.

За таких обставин, один лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорти працівників поліції не можуть бути підставою для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Тому суд вважає, що зазначені у протоколі відомості не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що вказує на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону в частині викладення суті правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП з підстав недоведеності його вини.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 185, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда