Справа № 462/7119/24 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С. Ю.
Провадження № 33/811/1747/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю захисника адвоката Мазченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мазченко Оксани Олексіївни на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 03.09.2024 року о 20.25 год. на вул. Морозенка, 14 у м. Львові керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002354 від 03.09.2024 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, про що відносно нього 03.09.2024 року складено протокол серії ЕПР1 №122498 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Мазченко О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу на те, що судом проігноровано порушенням поліцейськими та лікарем закладу охорони здоров`я процедури огляду апелянта на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагає ст. 266 КУпАП та Інструкція від 09.11.2015 №1452/735.

Зазначає, що протокол і висновок 002354 недійсні, складені з повним порушенням: норм діючого законодавства; прав, свобод і законних інтересів апелянта; процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що апелянту не повідомили причини зупинки, не роз`яснили його права, не надали можливості скористуватися правом на правову допомогу на місці зупинки транспортного засобу.

Зауважує, що у протоколі відсутні дані (назва, модель, серія і номер) засобу відео фіксації, тому у розумінні ст. 251 КУпАП додані відеозаписи з боді камер не є допустимим і належними доказами.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість подав клопотання, в якому зазначив, що подану апеляційну скаргу захисником підтримує в повному обсязі і просить її задовольнити та просить проводити розгляд за його відсутності.

Заслухавши виступ захисника адвоката Мазченко О.О., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №122498 від 03.09.2024 року, рапортом працівника поліції, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002354 від 03.09.2024 року.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За порушення вимог п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не повідомили причини зупинки, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження адвоката Мазченко О.О. про те, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з його процесуальними правами, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , де вказано, що останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Окрім того, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 жодних скарг, зауважень до дій посадових осіб органів поліції не мав, при цьому від підпису у протоколі відмовився.

Крім цього, доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Посилання захисту на те, що ОСОБА_1 не надали можливості скористуватися правом на правову допомогу на місці зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Стаття 268 КУпАП передбачає право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Так як розгляд протоколу проводився судом першої інстанції, а не працівниками поліції, тому право на захист не порушено.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не допущено.

Щодо клопотання сторони захисту про призначення судово-токсологічної експертизи, то на думку апеляційного суду у матеріалах справи не міститься жодних даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 не погоджувався із висновком щодо результатів медичного огляду, чи вчиняв будь які дії на оскарження вказаного факту, а тому не має підстав для призначення судово-токсикологічної експертизи.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Тому підстав для скасування постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мазченко Оксани Олексіївни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк