ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 09.08.2024 року о 21 год. 18 хв. в м. Дніпро Індустріальний район, пр. Слобожанський 56 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом skoda superb д.н.з НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу ARNK-0502 із позитивним результатом 1,49 %о, тест № 3046, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак працівник патрульної поліції не запропонував пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, що підтверджується наявним відеозаписом. Огляд був проведений з порушенням вимог Інструкції №1452/735, ст. 266 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад правопорушення. Інспектор не попередив його, що ведеться відеозапис в порушення вимог п. 1 ст. 40 ЗУ Про національну поліцію. До протоколу не долучені докази, які б могли спростувати його позицію про відсутність підстав у поліцейських вважати, що він перебував у стані сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до порушення порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи та досліджених в суді першої інстанції, які перевірені в апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 690815 від 09 серпня 2024 року, з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата, час і місце вчинення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з якими результат тесту № 3046 алкотестеру «Drager Alcotest» 6820» склав 1,49 проміле. З результатами тесту ОСОБА_3 погодився, про що свідчить його підпис.

З наявного в матеріалах провадження відеозапису з нагрудних камер поліцейського № № 470711, 474164 видно, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не оспорював результати проведеного огляду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційному суді, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Ключовим та об`єктивним доказом у даній справі є відеозапис з нагрудної камери поліцейських, який долучений до справи та на якому зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню у даній категорії справ. Крім того, на відеозаписі видно як ОСОБА_1 , погодившись на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, повідомив, що результат тесту покаже позитивний.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі, після отримання результату тестування ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатом, погодився з ним та не наполягав на проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з результатом, в тому числі і письмово, поставивши свій підпис в акті огляду відповідній графі «З результатом згоден», у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Відхиляє апеляційний суд і доводи ОСОБА_1 про порушення порядку проведення огляду водії на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису слідує, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки до приладу Драгер, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння... поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вищезазначені положення статті 266 КУпАП кореспондуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року зі змінами та доповненнями «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (далі - Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні правила зазначені і в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції.

З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

Виходячи з викладених нормативних положень, апеляційний суд вважає помилковими доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки останній за добровільною згодою пройшов огляд на місця зупинки транспортного засобу та погодився з його результатом.

Доводи апеляційної скарги про порушення інспектором вимог п. 1 ст. 40 Закону України Про національну поліцію (далі - Закон), оскільки не попередив ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації, спростовується дослідженим відеозаписом, з якого слідує, що працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що здійснюється фото та відеофіксація розмови, своє службове звання та підстави зупинки транспортного засобу згідно з п. 1 ст. 35 Закону у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які він тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун