490/5712/24 від25.07.2024
н/п 3/490/2715/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2024 року о 08 годині 10 хвилин, за адресою: Центрального району, Варварівка, Бузький лиман, громадянин ОСОБА_1 в м. Миколаєві, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову сіткою місіновою з вічком діаметром 45 мм, довжиною 40 м в брід, в кількості 1 штука, чим порушив вимоги розділу IV пункту 1 підпункту 1 «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року №700, а також виловив рибу карась сріблястий у кількості 10 штук, розміром 15-18 сантиметрів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 4 статті 85 КУпАП адміністративним правопорушенням є грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Згідно ч.1 ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до опису-оцінки знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів №000048 від 19.06.2024, згідно якого у ОСОБА_1 вилучено: сітку місінову з вічком діаметром 45 мм, довжиною 40 м, висотою 1,5 м, в кількості 1 штука.

Згідно опису об`єктів лову (добування) №000048 від 19.06.2024 у ОСОБА_1 вилучено: рибу карась сріблястий у кількості 10 штук, розміром 15-18 сантиметрів.

Вина ОСОБА_1 у скоєні вказаних адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №000048/244 від 19.06.2024 року яким встановлено обставини вчинення ОСОБА_1 грубого порушення правил рибальства, а саме: громадянин ОСОБА_1 в м. Миколаєві, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову сіткою місіновою з вічком діаметром 45 мм, довжиною 40 м в брід, в кількості 1 штука, чим порушив вимоги розділу IV пункту 1 підпункту 1 «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року №700, а також виловив рибу карась сріблястий у кількості 10 штук, розміром 15-18 сантиметрів;

- описом-оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів №000048 від 19.06.2024, згідно якого у ОСОБА_1 вилучено: сітку місінову з вічком діаметром 45 мм, довжиною 40 м, висотою 1,5 м, в кількості 1 штука;

- описом об`єктів лову (добування) №000048 від 19.06.2024, згідно якого у ОСОБА_1 вилучено: рибу карась сріблястий у кількості 10 штук, розміром 15-18 сантиметрів;

- поясненнями ОСОБА_1 згідно яких, 19.06.2024, на Бузькому лимані, ловив рибу сіткою, в брід. Виловив рибу карась у кількості 10 штук.

Дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, тобто грубе порушення правил рибальства (вилов водних живих ресурсів забороненим знаряддям лову), тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 85 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого частиною 4 статті 85 КУпАП, в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Разом з тим, право власності на об`єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, Закону України «Про тваринний світ» та інших законів України.

Так, згідно ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

З протоколів не вбачається, якому саме органу державної влади заподіяна майнова шкода. Таким чином, відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства, згідно ч.4 ст. 40 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності з цією статтею, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.85 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - Миколаївське ГУК/Централ.р н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA0014483, Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605.60 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.) на розрахунковий рахунок UA0014483, отримувач Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - судовий збір (ДСА 050).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з правопорушника у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.

Суддя В.Л.Лященко