ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2621/24 Справа № 201/9511/24 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Берзінь Сергія Людвиговича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 17 липня 2024 року 01 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 в районі будинку 28 по вул. Космічна у місті Дніпрі та перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alkotest 6820 прилад № ARHК - 0528 тест № 2822, результат 1.79 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу, оскільки не містить заповнену відповідну графу дати події, а саме не зазначено рік, що вважається порушенням при оформленні матеріалів, поліцейські мали визнати його зіпсованим і скласти новий протокол, бо дописувати заборонено відповідно до п. 9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06.11.2015. При цьому суд не мав права вдаватися до припущення, що подія мала місце саме у 2024 році. Також захисник зазначає про недопустимість та неналежність відеозаписів як доказів, оскільки не підтверджують факт безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі відсутні відомості про підстави зупинки транспортного засобу, а отже і обставини, які давали поліцейському право вимагати пройти огляд на стан сп`яніння також відсутні. Рапорт поліцейського також є неналежним доказом, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, а інших допустимих і належних доказів матеріали справи не містять.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду за його відсутності відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснив, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином та не заперечував проти проведення апеляційної скарги за його відсутності та за участю захисника. Підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи та досліджених в суді першої інстанції, які перевірені в апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 816870 від 17 липня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з якими результат тесту № 2822 алкотестеру «Drager Alcotest» 6820» склав 1,79 проміле, а також відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.

З наявного в матеріалах провадження відеозапису з нагрудних камер поліцейського № № 475892, 475682, 470022 видно, що ОСОБА_1 добровільно, на вимогу поліцейського, пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційному суді, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Ключовим та об`єктивним доказом у даній справі є відеозапис з нагрудної камери поліцейських, який долучений до справи та на якому зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню у даній категорії справ. Крім того, на відеозаписі видно, як ОСОБА_1 , погодившись на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на питання поліцейського чи вживав він алкогольні напої, показав, що трішки.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу немає підстав. ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат тесту алкотестеру склав 1,79 проміле, після чого поліцейським був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису дійсно спостерігається перебування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що свідчить його порушення мови, координації рухів, його поведінка не відповідала обстановці, останній намагався поїхати з місця зупинки транспортного засобу, зачинявся всередині автомобіля та неадекватно реагував або взагалі ігнорував вимоги працівників поліції, нецензурно висловлювся в їх сторону.

З відеозапису слідує, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки до приладу Драгер, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Твердження захисту в апеляційній скарзі про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом до його зупинки, а тому відеозапис є неналежним доказом, апеляційний суд вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, на якому зафіксований рух траспортного засобу, в якому ОСОБА_1 перебував один і не заперечував факт керування ним автомобілем, а, навпаки, підтвердив, що прямує до своєї дівчини. Крім того, ОСОБА_1 , після зупинки його транспортного засобу, намагався поїхати від працівників поліції, незважаючи на їх вимогу припинити рух.

КУпАП не встановлює вимог, що керування транспортним засобом встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та в їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Безпідставними є доводи про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в його графі, де має зазначатися дата події, не міститься рік, а суд в постанові припустив, що подія мала місце у 2024 році. Протокол не містить жодних виправлень, складений одразу на місці події 17.07.2024, що підтверджується також і відеозаписом, на якому зафіксована дата та час, яка повністю співпадає з протоколом та встановленими судом фактичними обставинами.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу та неналежність, як доказу, рапорт поліцейського, оскільки він узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема відеозаписом, при цьому підставою для зупинки транспортного засобу відповідно до рапорту було порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги захисника за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які захисник тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун