Номер провадження: 33/813/1753/24
Номер справи місцевого суду: 496/3100/24
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І. Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Тимофієва І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Авто ЮГ Сервіс», громадянина України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці. Також стягнуто на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 18.04.2024 року, о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 , на 452 км автодороги Київ-Одеса в Одеському районі Одеської області, керував транспортним засобом «MAN TGA 18.340», державний номерний знак (далі -д.н.з) НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, повторно протягом року, оскільки 31.10.2023 року відносно ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАТ № 8054069 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3. В Правил дорожнього руху України.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Біляївського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП (а.с.10-11).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою від 20.05.2024 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Тимофієв І.В. 28.05.2024 року подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення (а.с.15-21).

Доводи апеляційної скарги її заявник обґрунтовує наступними обставинами:

1.Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

2.Доказом вчинення апелянтом адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

3.Разом з тим, відеозапису немає, матеріали справи не відображають відомостей про вчинення правопорушення, а лише містять процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

4.Як вбачається з пояснень представника ОСОБА_2 , останній просив проінформувати про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, на що інспектор не надав відповіді.

5.Однак будь-яких доказів правомірності зупинки транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши апеляційну скаргу, розглянувши її доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 808928, 18.04.2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 , на 452 км автодороги Київ-Одеса в Одеському районі Одеської області керував транспортним засобом «MAN TGA 18.340», д.н.з. НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, у зв`язку з чим на водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно довідки УПП в Одеській області, відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 18.04.2024 року, ОСОБА_1 з 15.11.2019 року видане посвідчення водія: категорії А 30.07.2011, В 30.07.2011, С 22.06.2011, С1 30.07.2011, СЕ 15.11.2019 (а.с.2).

Довідкою УПП в Одеській області підтверджено, що станом на 18.04.2024 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕАТ № 8054069 від 31.10.2024 року (а.с.3) (рік 2024 зазначений помилково).

Постановою, серії ЕАТ № 8054069 від 31.10.2023 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП вигляді штрафу в розмірі - 340 грн.Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 31.10.2023 року о 21 год. 47 хв. керував транспортним засобом «Mercedes-benz bitto 112», д.н.з НОМЕР_2 , в с. Усатове, по шосе Тираспольське 22/5, керував авто, в якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Саме у зв`язку з зазначеними обставинами і була винесена оскаржувана постанова Біляївським районним судом Одеської області від 20.05.2024 року.

Однак, апеляційний суд з висновками суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 не погоджується, з огляду на таке.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 ст.121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, повторно протягом року, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній відеозапис, який би мав бути доказом неправомірних дій ОСОБА_1 . Тобто матеріали адміністративної справи об`єктивно не відображають відомостей про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Так, як було вказано вище, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18.04.2024 року 0 15 год. 30 хв., на 452 км автодороги Київ-Одеса в Одеському районі Одеської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAN TGA 18.340», д.н.з НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Проте, на доведення винуватості ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, яке мало місце 18.04.2024, особою яка склала протокол, додано лише протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №8089280 від 18.04.2024 року.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 4 ст. 121 КУпАП

Відеозапис ПВР № 470945, про який міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутній.

Що стосується посилання в оскаржуваній постанові на визнання ОСОБА_1 своєї вини про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, то ці обставини не можуть слугувати доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, тим більше, що матеріали справи не мають будь-яких пояснень ОСОБА_1 , а також відсутні будь-які відомості про необхідність проходження автомобілем «MAN TGA 18.340», д.н.з НОМЕР_1 , технічного контролю і строку (дати) необхідності проведення цього технічного контролю, який був порушений ОСОБА_1 .

В суді першої інстанції ні правопорушник ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Тимофієв І.В. участі у справі не приймали, що вбачається із матеріалів справи і пояснень заявника апеляційної скарги, а тому вони були позбавлені можливості надати відповідні докази невинуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, яке мало місце 18.04.2024 року.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з посиланням на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 18.01.2024 року, то вони є безпідставними, так як із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено саме 18.04.2024 року, а не 18.01.2024 року.

За вказаних обставин в своїй сукупності, матеріалами справи не спростовуються доводи апелянта про те, що судом першої інстанції розглянуто справу при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апеляційний суд зазначає, що положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи були вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, однак судом першої інстанції не з`ясовано всіх цих фактів та не надано оцінки в своєму рішенні.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах "Яременко проти України", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Кобець проти України").

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що діючий КУпАП не містить норми права, яка б давала право суду апеляційної інстанції скасовувати судове рішення суду першої інстанції через недоведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та закриття у зв`язку з цим адміністративного провадження у справі.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Тимофієва І.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню. Постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда