ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/523/24

Провадження № 33/4820/685/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні, в залі суду за участю секретаря Мельничук К.С., Наумової А.В. захисника Мариняка М.В., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Мариняка М.В. на постанову Летичівського талонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 130 ч 1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн . з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

встановила:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, 07 квітня 2024 року о 00 год. 43 хв. на автодорозі М-30 321 км. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ FORZA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Мариняк М.В. просять постанову Летичівського районного суду від 17 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважають постанову суду незаконною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального права, невідповідністю постанови суду обставинам справи та досліджених в судовому засіданні доказах.

Зазначають, що суд безпідставно не взяв до уваги та не вмотивував у своїй постанові пояснення ОСОБА_1 та показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , натомість вказавши, що такі пояснення не відповідають фактичним обставинам справи та подіям, які послідовно зафіксовані на відео реєстраторі. Проте такі події безумовно свідчать про те, що ОСОБА_1 погодилась проходити огляд на предмет перевірки перебування чи не перебування її в стані алкогольного сп`яніння.

В оскаржуваній постанові неправильно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, адже місце зупинки автомобіля було на дорозі що веде від с.Бохни до автодороги М-30 321 км, а не на цій дорозі.

Звертають увагу на те, що на відеозаписі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Крім того, наявність запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 є припущенням та здогадками особи, котра складала протокол, оскільки спілкування з водієм відбувалось із піднятим склом за зачиненими дверима автомобіля. Сторона захисту не виключає і те, що запах алкоголю поліцейський міг відчувати від іншої особи, зокрема від свідка ОСОБА_2 , яка не заперечувала факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Посилається сторона захисту і на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не надали водію автомобіля ОСОБА_1 відповідного приладу для проходження обстеження, не усунули її від керування автомобілем та не вилучили його.

На думку сторони захисту, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки не визначено елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та її захисник Мариняк М.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №100211 від 07.04.2024 року, з якого вбачається, що 07 квітня 2024 року о 00 год. 43 хв. на автодорозі М-30 321 км ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ FORZA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 1);

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (а.с.2);

-відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №100211 від 07.04.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 8).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянтів про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Твердження апелянтів про бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відкидає, оскільки, як вбачається із відеозапису, наявного в матеріалах справи, працівниками поліції у відповідності до вимог законодавства було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. Проте ОСОБА_1 вела себе агресивно, неприязно, ігнорувавши конкретні

запитання та вимоги працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_1 своєю поведінкою фактично продемонструвала небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про її відмову, та підтверджує порушення нею п. 2.5 ПДР України.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) у зв`язку з чим запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в протоколі про адміністративне правопорушення, такі як запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, обумовлені суб`єктивним сприйняттям працівників поліції, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, а тому апеляційні твердження сторони захисту щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є безпідставними та апеляційним судом не беруться до уваги.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, а тому, місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності вилучення транспортного засобу та не відсторонення водія від керування, не є неслушними, оскільки такі дії застосовуються у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про заборону подальшого керування автомобілем, що підтверджується відеозаписом обставин події.

Щодо тверджень апелянтів стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки не визначено елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, то такі є необгрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, що є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Апеляціні доводи стосовно не точного зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необгрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даному провадженні суд вважає, що ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи викладене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Мариняка М.В., апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

постановил а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Мариняка М.В. залишити без задоволення.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: