ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/384/24 Справа № 703/1251/24 Категорія: ч. 2 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Примака В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Примака В.А. на постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 15.05.2024 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Украї-

ни, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 173? КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн., та стягнуто судовий збір в сумі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду 1.03.2024 р. о 17:00 год. ОСОБА_1 за місцем свого фактичного проживання вчинив насильство в сім`ї, а саме вчинив сварку зі своєю дружиною та пошкодив їй мобільний телефон.

ОСОБА_1 протягом року піддавася адмінстягненню за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, своїми діями він вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Примак В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи. Приймаючи рішення по справі суд керувався лише доказами, наданими його колишньою дружиною, не взяв до уваги його пояснень щодо обставин справи та подій.

Зауважує що сварка з заявницею в них була 29.02.2024 р. Підставою для сварки стало те, що на телефон заявниці прийшло сповіщення інтимного, особистого характеру від невідомого йому чоловіка. На прохання пояснити йому зазначене повідомлення, заявниця влаштувала істерику, почала кричати, не почувши відповіді кинув її телефон на підлогу і вийшов з кімнати. Жодного насильства відносно заявниці не вчиняв, вважає, що психологічне насильство вчинене заявницею відносно нього у формі зради. З`ясувалося що заявниця має тривалий час відносини з іншим чоловіком. Після сварки вони помирилися і 1.03.2024 р. заявниця поїхала до дітей, а 4.03.2024 р. подала заяву про домашнє насильство. Вважає, що суд не встановив в чому проявилося з його сторони сімейне насильство психологічного характеру. Він відразу компенсував вартість телефону. Крім того, зазначає, що заявниця звернулася до поліції 4.03.2024 р., подія відбулася 29.02.2024 р., а в протоколі дата 1.03.2024 р., єдиним доказом нібито вчинення ним правопорушення є протокол про адмінправопо-рушення. В протоколі про адмінправопорушення не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, хоча це прямо випливає з диспозиції ст. 1732 КУпАП. У даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю заявниці хоча і відображені в протоколі, втім їх зміст не розкрито, а тим більш не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом». Сам факт звернення заявниці до поліції щодо вчинення домашнього насильства не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства. Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій і не підтверджує факту вчинення домашнього насильства. Сама потерпіла спровокувала словесну перепалку і докази, зібрані по цій справі жодним чином цей факт не спростовують.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин. Зазначає, що ОСОБА_1 з 7.05.2024 р. служить в ЗСУ, в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, про постанову суду стало відомо після звернення адвоката до суду.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши захисника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Матеріали справи не містять даних про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення від 15.05.2024 р. Відповідно до заяви захисника ОСОБА_2 від 22.05.2024 р. про отримання копії судового рішення, захисник отримав копію постанови 29.05.2024 р. (а. пр. 20) та 10.06.2024 р. апеляційну скаргу з додатками було зареєстровано в канцелярії суду ( а. пр. 24), перебування ОСОБА_1 на службі в ЗСУ є важливою причиною пропуску строку на апеляційне оскарженні (а. пр. 39), тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173? КУпАП, вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого натає адміністративна відповідальність.

Під домашнє насильство, зокрема і психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173? КУпАП підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Самі по собі нецензурні висловлювання, образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи і викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173? КУпАП, суд першої інстанції виходив з доведеності його вини, обґрунтовуючи свій висновок змістом протоколу про адмінправопо-рушення та поясненнями ОСОБА_3 .

До матеріалі справи про адмінправопорушення долучені пояснення ОСОБА_1 , однак вони не були досліджені в судовому засіданні

Сварка між колишнім подружжям Кудряшових, в межах нетривалого конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження можливого завдання або завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173? КУпАП, оскільки завдання шкоди або можливе завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Приписами ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 1732 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адмінвідповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

П. п. 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насиллю» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами цього закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Суд першої інстанції в постанові послався на наступні докази.

Протокол про адмінправопорушення серії ВАБ № 995594 від 15.03.2024 р., в якому вказано, що ОСОБА_1 1.03.2024 р. вчинив психологічне насильство чи економічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 вчинивши сварку, пошкодив мобільний телефон, що могло зашкодити психологічному та фізичному здоров`ю.

Рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. ОСОБА_4 , що 4.03.2024 р. до чергової частини надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 1.03.2023 р. ОСОБА_5 в ході сварки наніс тілесні ушкодження та пошкодив мобільний телефон. Про вчинення дій, передбачених ст. 1732 КУпАП, в ньому мова не йде. Цей рапорт є внутрішнім документом національної поліції, вказані у ньому факти підлягають обов`язковій перевірці.

Оригінал протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 4.03.2024 р., в якому знову вказано про нанесення тілесних ушкодження та пошкодження мобільного телефону. Розгляд такої заяви відбувається згідно вимог КПК України, але в матеріалах справи відсутнє таке рішення. Про вчинення дій, передбачених ст. 1732 КУпАП, в заяві мова не йде.

Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства проводиться поліцейським за фактом вчинення домашнього насильства та визначає рівень небезпеки, який береться до уваги виключно під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису.

Так, у цій формі вказано постраждала особа: ОСОБА_3 , кривдник: ОСОБА_1 . Проте, після оцінки ризиків поліцейський встановив, що рівень небезпеки низький, терміновий заборонний припис не виносився стосовно будь-якої особи.

Правопорушник ОСОБА_1 не приймав участі в судовому розгляді, тому що 7.05.2024 р. він був мобілізований до ЗСУ ( а. пр. 39).

Суд вказав у постанові, що він заслухав потерпілу ОСОБА_3 , яка зазначила, що її чоловік постійно її ображає та вчиняє домашнє насильство.

Але суд у постанові взагалі не відобразив письмові пояснення ОСОБА_1 про події, які мали місце 29 лютого та 1 березня 2024 р. ( а. пр. 7-8), які повністю спростовують обставини, які викладені в протоколі про адмінправопорушення, та не вказав, чому він не приймає ці пояснення та чим вони спростовуються.

Таким чином, апеляційний суд, вважає, що зазначені у протоколі про адмінправопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення не знайшли свого підтвердження та враховуючи обставини встановлені під час перегляду справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 1732 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між ним та його колишньою дружиною (на час апеляційного розгляду) з приводу телефонного спілкування.

Невід`ємною складовою інкримінованого правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Жодним із наданих працівниками поліції доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього в протоколі під час його складання не встановлено чи викликали дії ОСОБА_1 будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 1732 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП, а апеляція захисника ОСОБА_2 задоволенню.

За відсутності належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що 1.03.2024 р. о 17:00 год. ОСОБА_1 за місцем свого фактичного проживання вчинив насильство в сім`ї, а саме вчинив сварку зі своєю дружиною та пошкодив їй мобільний телефон та однією з підстав для притягнення ОСОБА_1 стала ознака повторності, а саме що на нього протягом року було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, судове рішення має бути скасоване.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 15.05.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173? КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.1732 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Приймака В.А. задовольнити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.