Справа № 675/1237/24
Провадження № 3/675/519/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Демчук П.В.,

з участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвежа Бричанського району Молдови, громадянина України, жителя м. Ізяслав, директора комунального некомерційного підприємства «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня»,

за ст. 212-3 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Директор комунального некомерційного підприємства «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_2 у квітні-травні 2024 року в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», надав інформацію не в повному обсязі, а також неправомірно відмовив у наданні інформації за зверненням ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У письмовій заяві просив судовий розгляд справи провести у його відсутність через перебування на лікуванні.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями ч. 2 статті 212-3 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (п.п.1,6 ч.1 ст.3 Закону)

Відповідно до ч.5 ст. 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації, зокрема, про володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у т.ч. до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів, чи майна , прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися Законом України «Про доступ до публічної інформації» (ч. 4 ст.13 Закону)

Частиною першою ст. 22 Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації.

Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 380/15492/21 зазначив, що розпорядник інформацією повинен сумлінно, відповідально поставитись до виконання своїх обов`язків (принцип добросовісності), керуючись законами логіки, здоровим глуздом та загальними нормами моралі ( принцип розсудливості).

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими суддею доказами.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 обіймає посаду директора комунального некомерційного підприємства «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня».

25 березня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 04 квітня 2024 року, 08 квітня 2024 року, 09 квітня 2024 року, 11 квітня 2024 року, 12 квітня 2024 року, 15 квітня 2024 року, 23 квітня 2024 року заявниця ОСОБА_1 зверталася до посадових осіб комунального некомерційного підприємства «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» із запитами про надання медичної інформації (виписки-епікрізи) щодо стану здоров`я її матері ОСОБА_3 за період її перебування в лікарні у 2023 році, інформації про розмір заробітної плати працівників лікарні, їх посадові інструкції, графіки роботи, вакантні посади на підприємстві, при прийом на роботу працівників лікарні тощо.

На звернення ОСОБА_1 від 25 березня 2024 року, 03 квітня 2024 року, 04 квітня 2024 року їй була надана відмова у наданні інформації із тих мотивів, що у підприємстві працівниками поліції були вилучені медичні картки хворої, інформація про посадові інструкції та графіки роботи працівників лікарні є службовою інформацією, мета збору такої інформації заявницею не вказана. За результатами розгляду решти інформаційних запитів заявниці була надана неповна інформація.

Заслухавши потерпілу ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання інформації та неправомірна відмова у наданні інформації.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення запитувана інформація не була надана заявнику на його запит, а також не надана на час розгляду справи у суді.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 212-3, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області у 10-денний строк з часу її проголошення.

Суддя П.В.Демчук