Провадження № 3/175/8559/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року смт. Слобожанське Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 126 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 о 17-55 год. біля буд.5 на вул.Робочій в м.Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року керував транспортним засобом «ВАЗ» 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлено належним чином, однак до суду він не з`явився, доказів поважності причин неявки, а також клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності з огляду на положення частини 2 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами 2-4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень частин 9 та 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що 20.08.2024 о 17-55 год. ОСОБА_1 біля буд.5 на вул.Робочій в м.Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області керував транспортним засобом «ВАЗ» 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи особою, позбавленою права керування транспортним засобом, повторно протягом року.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вказаному адміністративному правопорушенні доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №122509 від 20.08.2024; карткою обліку адміністративного правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.130 КУпАП постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська; копією постанови серії ААД № 556549 від 17.12.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до останнього адміністративне стягнення, в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 126, 280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О.Заборський