ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4021/24 Номер провадження 33/814/1131/24Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 -Огли,

захисника адвоката Листопад О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Листопад Олена Анатоліївна,

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Київського районного суду в м. Полтави від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 -Огли визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, 23 травня 2024 року о 00:07 год м. Полтава, вул. Решетилівська, 37, водій ОСОБА_1 -Огли, керував транспортним засобом Geely CK, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.

Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у медичному закладі, у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 218 від 02 червня 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 -Огли порушив пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частини 1 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 -Огли, в інтересах якого діє захисник адвокат Листопад О.А., який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 -Огли та закрити провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі докази по справі, які були надані у розпорядження суду та порушив загальні принципи розгляду справи, що призвело до притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи.

Скаржник зазначає, про безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 -Огли.

Вказує на порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння з боку працівників поліції та лікаря, який проводив огляд.

Також, посилається на порушення строку складення протоколу про адміністративне правопорушення та про численні порушення під час його складення, зокрема порушення права на захист, а саме не залучення перекладача.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати постанову судді суду першої інстанції із підстав, які викладені в апеляційний скарзі.

Мотиви суду

Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: ААД № 629989 від 15 червня 2024 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 218 від 02 червня 2024 року, даними відеозапису, матеріалами справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності.

У зв`язку з цим, апеляційний суд погоджується з висновками судді суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 -Огли є склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а посилання скаржника на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Слід зазначити, що твердження скаржника про те, що не було причин для зупинки транспортного засобу, не дають підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 -Огли події та складу адміністративного правопорушення, так як причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення, у даній справі, оскільки встановлено, що водій перебував в стані наркотично сп`яніння.

Також, відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, крім того працівники поліції повідомили причину зупинки автомобіля, а саме порушення комендантської години.

Посилання апелянта про порушення під час проведення огляду спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Так, порушення строків проведення медичного огляду, в даному випадку, не спростовують його результатів, оскільки, навіть, після спливу 3-х годин, результати огляду були позитивні.

При цьому, слід звернути увагу, що при проведенні огляду лікар вимушений був чекати на отримання повторного зразку біологічного середовища від ОСОБА_1 -Огли.

Слід зауважити, що положення пункту 13 розділу ІІІ Інструкції, на який посилалась сторона захисту, не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження кров, а надає йому можливість її використання, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічного середовища, зазначених у пункті 12 цього розділу.

Щодо положення 14 розділу ІІІ Інструкції апеляційний суд звертає увагу, що зміст вказаного пункту стосується лише водіїв-учасників дорожнього руху, які внаслідок ДТП перебувають у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати. Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища. У всякому разі, огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише лікар може визначити вид зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження

Щодо доводів скаржника про порушення строку складення протоколу про адміністративне правопорушення, то такий факт дійсно має місце, однак це було викликано необхідністю отримання результатів лабораторного дослідження для підтвердження стану наркотичного сп`яніння, встановленого за клінічними ознаками та виклик особи для складення протоколу про адміністративне правопорушення і не спростовує винуватості ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Крім того, це не може бути підставою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи щодо порушення права особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення скористатися послугами перекладача, оскільки дані доводи, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

Суд апеляційної інстанції констатує, що дослідженим відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського підтверджується вільне володіння ОСОБА_1 -Огли українською мовою, повне її розуміння, озвучення поліцейським при оформленні адміністративних матеріалів змісту складених документів.

Всупереч доводам апелянта, винуватість ОСОБА_1 -Огли у порушенні пункту 2.9а) ПДР України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні. Та обставина, що особа, відносно якої складено протокол не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками патрульної поліції, не впливає на правильність прийнятого судом рішення.

Висновок суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 25 березня 2021 року по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 -Огли у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Листопад Олена Анатоліївна - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль