Справа №: 486/1083/24 Провадження № 3/486/647/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі Соболевської І.Ю.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2024 року о 10:30 год. ОСОБА_1 знаходився в кв. АДРЕСА_2 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство в сім`ї, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував, затіював бійку, вимагав кошти на горілку, в наслідок чого могло бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаному адміністративному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним та його матір`ю відбувся конфлікт, він змушував останню іти в магазин за пляшкою алкоголю.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини справи, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що син не працює майже 13 років, постійно їй погрожує та піднімає на неї руки.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до 17 ч.1 ст. 1 вищезазначеного Закону, фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №361433 від 08.06.2024 року, рапортом працівника ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 08.06.2024 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 08.06.2024 року, копією постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.02.2024 року (а.с. 1, 2, 3, 4-5).

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.02.2024 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Вислухавши ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, враховуючи особу останнього, який повністю визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, який не працює, створює своїми діями нестерпні умови життя зі своєю матір`ю, з якою проживає в одній квартирі, суд вважає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк визначений санкцією ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розуміючи те, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

На думку суду застосування такого виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

А тому, керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О.І. Савін