Номер провадження 3/521/992/24
ПОСТАНОВА

29 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Передерка Д.П.,

при секретарі Ковач Е.В.,

представника Одеської митниці Держмитслужби Євдокимова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу №1599/50000/23 від 29.09.2023, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , закордонний паспорт серії « НОМЕР_1 » від 12.01.2018 виданий 6303,

про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час здійснення перевірки законності ввезення в Україну гуманітарної допомоги транспортного засобу, встановлено, що 09.04.2023 у зоні діяльності Одеської митниці через пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка», громадянкою ОСОБА_1 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «HYUNDAI GALOPEER», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », VIN № НОМЕР_3 , країна реєстрації Болгарія.

Під час здійснення митного оформлення, громадянка ОСОБА_2 заявила, що вищевказаний транспортний засіб ввозиться на територію України в якості гуманітарної допомоги, і отримувачем є військова частина « НОМЕР_4 », код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Як підставу для пропуску на митну територію України даного автомобілю, громадянка ОСОБА_2 для здійснення митного оформлення подала декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 09.04.2023 UA500420/2023/708.

Із метою вжиття заходів щодо недопущення порушень норм митного законодавства під час переміщення через митний кордон України вантажів гуманітарної допомоги, 11.04.2023 Одеською митницею направлено запит №7.10-4/20-05/8.2/6691 у військову частину НОМЕР_4 .

15.05.2023 отримано відповідь №182/4254 від 10.05.2023 (вх. №10395/8.2 від 15.05.2023) від військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), в якій зазначено, що на їх адресу, як отримувача вантажу гуманітарної допомоги, автомобіль марки «HYUNDAI GALOPEER», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », VIN № НОМЕР_3 , фактично не надходив та не обліковується.

Згідно статті 6 закону України «Про гуманітарну допомогу» не відносяться до гуманітарної допомоги підакцизні товари, крім: транспортних засобів, що надходять у період проведення антитерористичної операції, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для отримання і використання Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною спеціальною службою транспорту, Національною поліцією України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною міграційною службою України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, іншими державними органами, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, а також для використання військовослужбовцями з метою забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. У такому випадку державні органи, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, мають статус отримувача гуманітарної допомоги, а з моменту використання таких транспортних засобів - статус набувача гуманітарної допомоги.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_2 під час декларування вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме автомобілю марки «HYUNDAI GALOPEER», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », VIN № НОМЕР_3 , країна реєстрації Болгарія, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

На підставі вищевказаних обставин, у відношенні громадянки України ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №1599/50000/23 від 29.09.2023 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси інформації про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи, відповідно до ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України, суд вважав за можливе розглянути справу про порушення митних правил у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Представник Одеської митниці Держмитслужби у суді подання підтримав та вважав, що вина ОСОБА_2 доведена повністю матеріалами справи, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

Вислухавши думку представника митниці та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що особа, стосовно якої складено протокол, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Так, згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 (зі змінами): «Незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані».

Згідно з п. 6 цієї Постанови Пленуму, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

При цьому, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Абзацом 4 цього пункту Постанови встановлено: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Так, матеріалами справи встановлено, що як підставу вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України та їх митне оформлення, були надані документи, які містять неправдиві відомості, що підтверджується листом командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_3 №182/4254 від 10.05.2023, який долучено до матеріалів справи та досліджено у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина 8 статті 257 МК України закріплює, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору.

Декларант згідно ст. 266 МК України, зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно статті 6 закону України «Про гуманітарну допомогу» не відносяться до гуманітарної допомоги підакцизні товари, крім: транспортних засобів, що надходять у період проведення антитерористичної операції, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для отримання і використання Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною спеціальною службою транспорту, Національною поліцією України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною міграційною службою України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, іншими державними органами, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, а також для використання військовослужбовцями з метою забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. У такому випадку державні органи, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, мають статус отримувача гуманітарної допомоги, а з моменту використання таких транспортних засобів - статус набувача гуманітарної допомоги.

Вина ОСОБА_2 підтверджується наданими до суду доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1599/50000/23 від 29.09.2023, доповідною запискою державного інспектора оперативного відділу №4 УБК та ПМП Одеської митниці Голубкова В.Г. від 29.09.2023, копією запиту Одеської митниці Держмитслужби №7.10-4/20-05/8.2/6691 від 11.04.2023, копією листа командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_3 №182/4254 від 10.05.2023, копією декларації №UA500420/2023/708 від 09.04.2023, копією витягу АСМО Інспектор «За даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску», копією довідки про ціну ТОВ «Експоцентр Одеса» від 25.10.2023 №0668-inf та іншими матеріалами справи.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження нових правопорушень та виховання особи в дусі додержання Законів України буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів предметів правопорушення, із конфіскацією цих товарів.

Керуючись ст. ст. 458, 459, 461, 483, 487, 527-529 МК України, ст. ст. 23, 33, 251, 252, 280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, із конфіскацією цих товарів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справ протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Дмитро Передерко