БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1298/24
Провадження № 3/730/623/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 року на адресу суду від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшли адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 .

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, в тому числі, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Попереднім вивченням справи встановлено, що правопорушення було вчинено у м. Львові.

Положення ст. 276 КУпАП визначають, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 р. «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З матеріалів справи убачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, що територіально не відноситься до Борзнянського районного суду Чернігівської області.

Однак, згідно матеріалів справи та відповіді Борзнянської міської ради, власником автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Борзнянського районного суду Чернігівської області.

Таки чином, судом встановлено, що місцем обліку транспортного засобу автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , є с. Шаповалівка Ніжинського району Чернігівської області, а тому, у відповідності до вимог ст. 276 КУпАП, дана справа підсудна Борзнянському районному суду Чернігівської області.

Судом встановлено, що 24.08.2024 року у м. Львів по вул. Нижанківського, буд. 4 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила п. 13.1 ПДР України, тобто вчинила правопорушення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі, винуватість визнає.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, зі змістом якого ОСОБА_1 погодилася;

- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортного засобу та відомості про його пошкодження;

- відомостями, що містяться у письмових поясненнях учасників ДТП, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення;

- відеозаписами з відеореєстратора, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- рапортом працівника поліції;

- письмовими поясненнями свідка ДТП та потерпілого.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Як убачається з пояснень потерпілого ОСОБА_3 , він залишив свою автівку припаркованою біля кафе. У подальшому, коли він підійшов до автомобіля, він побачив записку на лобовому склі, де свідок залишив свій телефон та вказав, що має відео моменту, як його автівку вдарив інший автомобіль. Водій, який вчинив ДТП, втік з місця пригоди. У його автівці було пошкодженого ліве крило, бампер.

З пояснень свідка ДТП ОСОБА_4 убачається, що, проїжджаючи по вул. Нижанківського, йому назустріч рухалася автівка. Свій рух остання здійснювала під заборонений знак. Вказана автівка зачепила машину. Свідок це зрозумів по звуку удару. Про вказану подію він повідомив водія автівки, яку вдарили, а також надав про це відео з відеореєстратора, де було видно автівку, яка скоїла ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що вона дійсно 24.08.2024 року керувала автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . У подальшому, 03.10.2024 року її зупинили працівники поліції та повідомили, що її автомобіль знаходиться у розшуку за фактом ДТП. З фактом ДТП вона погодилася, оскільки не виключала, що вона дійсно могла зачепити у Льовові припаркований автомобіль та не почути цього, оскільки у Льовові дуже вузькі вулички, які покриті бруківкою, а тому, при їзді автомобільна підвіска створює різні звуки та вона могла не почути звук ДТП. З правопорушенням згодна.

Обмірковуючи пояснення свідка, потерпілого та правопорушника, у взаємозв`язку із наданим суду відеозаписом, вважаю, що ОСОБА_1 вводить суд в оману та намагається виправдати свої дії щодо вчиненого ДТП та залишення місця ДТП.

Так, з відеозапису убачається, що автівка ОСОБА_1 рухається у вечірній час доби з дуже малою швидкістю швидкістю пішохода. Остання здійснює маневр руху заднім ходом, пропускаючи автівку свідка, а потім здійснює маневр об`їзду автівки свідка.

З відео добре видно, що дорога не викладена бруківкою, а є заасфальтованою, що виключає пояснення ОСОБА_1 , що вона через це могла не почути звуку ДТП.

Також, оцінюю критично пояснення ОСОБА_1 , що вона не почула звуку ДТП, оскільки інший водій, знаходячись у своїй автівці, такий звук почув та зупинився. Тому, виглядає сумнівним, що ОСОБА_1 , знаходячись у автівці та перебуваючи з боку фактичного удару, такий звук не почула.

Одночасно суд бере до уваги й швидкість руху автівки, що це була дуже невелика швидкість руху, у вечірній час, а тому сторонні звуки автівки були мінімізовані.

Також, оцінюючи доводи ОСОБА_1 , беру до уваги наявні пошкодження автівки потерпілого, а саме: глибокі подряпини, вм`ятини, що свідчить про те, що удар був доволі сильної дії, а тому мав відчуватися водію автомобіля.

Таким чином, розцінюю дії ОСОБА_1 , як недобросовісні та намаганням пом`якшити свою відповідальність.

Пункти 1.4, 1.5 ПДР передбачають, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 124, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.