Справа № 288/1755/24
Провадження № 3/288/1249/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , місце роботи: фізична особа підприємець,

за частиною першою статті 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 156 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 037730, 23 липня 2024 року о 15.00 годині ОСОБА_1 , в АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку за ціною 50 гривень за 0,5 літра, чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Суддя, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 156 КУпАП, якою передбачено відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною.

Диспозиція частини першої статті 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі Закон).

Абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону врегульовано, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Порядок виготовлення та використання марок акцизного збору регулюється Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251.

ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» та цивільним законодавством визначено, що роздрібна торгівля це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг за гроші.

Згідно частини першої Закону, роздрібна торгівля, це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до статті 15 Закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 17 Закону врегульовано, що в разі порушення його норм посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Системне тлумачення норм Закону вказує на те, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у нього ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами або алкогольними напоями, тобто адміністративна відповідальність за порушення частини першої статті 156 КУпАП настає для суб`єкта господарювання, а не для будь-якої іншої особи.

Згідно статті 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У той же час, матеріали справи не містять доказів про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована, як суб`єкт господарювання, тобто є фізичною-особою підприємцем, як і відсутні підтвердження про наявність у неї ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкоголем.

Проте, в матеріалах справи відсутній належний висновок експерта (фізико-хімічну експертиза, експертиза спиртовмісних сумішів), про те, що проданий ОСОБА_1 товар є речовиною продаж якої регулюється Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Санкція частини першої статті 156 КУпАП, передбачає накладення штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про вилучення виручки, отриманої від продажу предмету торгівлі (що є підтвердженням торгівлі) та яка підлягає конфіскації.

Встановлені обставини справи вказують на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 156 КУпАП, що виключає винність ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 156, 245, 247, 251, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду М.І.Рудник