Справа № 156/877/24
Провадження № 3-в/156/84/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 22.11.2024 у справі № 156/877/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

26.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій, посилаючись на скрутний матеріальний стан, просить розстрочити на рік сплату призначеного судом штрафу.

Суддя, розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали, дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». Європейський суд з прав людини поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики Європейського суду з прав людини, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати інші норми закону, зокрема Кримінального кодексу України, які регламентують подібні відносини.

Частиною 4 ст.53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи те, що на теперішній час ОСОБА_1 має скрутний матеріальний стан, є не працевлаштованим, проживає разом із матір`ю, яка є непрацездатною та отримує пенсію за віком, це не дозволяє сплатити йому штраф в розмірі 34 000 грн одним платежем. На підтвердження цього ОСОБА_1 надав відповідні підтверджуючі документи.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності виконання постанов зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Оскільки сам ОСОБА_1 вважає достатнім для сплати штрафу строк тривалістю 1 (один) рік, суддя задовольняє заяву та встановлює розстрочення суми штрафу на цей строк в такому порядку:

в листопаді 2024 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в грудні 2024 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в січні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в лютому 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в березні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в квітні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в травні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в червні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в липні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в серпні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

у вересні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

у грудні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн.

Враховуючи викладене,керуючись ст. 8, 23, 300,304,307,308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови судді від 22.11.2024 у справі № 156/877/24 про адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст. 130 КУпАП (в частині стягнення суми штрафу), задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 22.11.2024 у справі № 156/877/24 про адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст. 130 КУпАП (в частині стягнення суми штрафу), на 1 (один) рік в такому порядку:

в листопаді 2024 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в грудні 2024 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в січні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в лютому 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в березні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в квітні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в травні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в червні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в липні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в серпні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

у вересні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

у грудні 2025 боржник повинен сплатити 2833,33 грн.

У разі недотримання встановленої розстрочки постанова судді Іваничівського районного суду Волинської області від 22.11.2024 у справі № 156/877/24 про адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст. 130 КУпАП (в частині стягнення суми штрафу), підлягає примусовому виконанню територіальним органом державної виконавчої служби, в порядку примусового виконання з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові від 22.11.2024, тобто 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Постанова судді оскарженню не підлягає (рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року № 2-рп/2015).

Суддя А. Є. Бєлоусов