КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/5046/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року, винесену під головуванням судді Лисенка В.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2. просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_2. зазначив, що постанову суду від 09 вересня 2024 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу подано 27 вересня 2024 року.

Матеріали справи не містять відомостей про направлення копії оскаржуваної постанови судуучасникам справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_2. зазначив, що суд першої інстанції фактично керувався лише протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями ОСОБА_1 . Матеріалами справи підтверджується факт вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 до потерпілої, що проявляється у вчиненні дій фізичного та психологічного характеру.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_1 та його захисник проти апеляційної скарги заперечили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до п. 14, п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

08 серпня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 100580, відповідно до якого 03 серпня 2024 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , 1988 року народження, а саме: вчинив словесну сварку.

У своїх письмових поясненнях від 03 серпня 2024 року ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 вдарив її в праве вухо, чим завдав тілесні ушкодження.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Будь-яких об`єктивних доказів, в тому числі пояснень свідків тощо, які б давали можливість встановити вину ОСОБА_1 та довести об`єктивну сторону правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 100580 про вчинення щодо ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

При цьому докази висловлювань образ ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 03 серпня 2024 року нічим, окрім її особистих пояснень, не підтверджуються.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 завдав потерпілій тілесних ушкоджень, апеляційний суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять, що саме внаслідок дій ОСОБА_1 потерпілій завдано тілесних ушкоджень.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не були досліджені всі матеріали справи є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 29 листопада 2024 року.

Суддя Є.В. Болотов