Провадження №: 3/755/6617/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 299911 від 13.10.2024 року, ОСОБА_1 , 13.10.2024 року о 11 год. 47 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожувала фізичною розправою, висловлювалась нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона разом із синами, внуками та матір`ю проживає у вказаній квартирі в різних кімнатах. Зазначила, що у них з матір`ю постійно відбуваються конфліктні ситуації, оскільки у зв`язку із її похилим віком вона постійно викликає працівників патрульної поліції через малозначні обставини. Вказала, що 13.10.2024 року матір вдарила її візком, у зв`язку із чим вона змушена була провести з останньою бесіду, проте наголосила увагу, що не погрожувала та не вживала нецензурну лайку, а працівники поліції належним чином не з`ясували обставини зазначеної ситуації, у зв`язку із чим склали на неї протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, в судове засідання з`явився свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що в той день його бабуся дійсно штовхнула його матір візком, внаслідок чого остання почала вести з нею бесіду про недопустимість зазначеної поведінки. Вказав, що всі відомості, котрі зазначені в справі про адміністративне правопорушення є виключно перебільшенням бабусі.

Свідок ОСОБА_4 надав пояснення з яких вбачається, що вказані ситуації систематично відбуваються в їх родині. Бабуся постійно під малозначними приводами здійснює виклики працівників патрульної поліції, внаслідок чого останні постійно складають адміністративні матеріали на членів їх родини, проте ініціатором конфліктів кожного разу виступає саме ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано рапорти працівників правоохоронного органу, письмову заяву, письмове пояснення, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також відеозаписи з портативних нагрудних відеореєстраторів №№ 470294, 473863.

Проте, адміністративний матеріал не містить доказів, які б підтвердили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В ході судового розгляду встановлено, що саме дії ОСОБА_2 , які виразились у штурханні ОСОБА_1 візком, за що останньою їй було зроблено зауваження, призвели до конфліктної ситуації.

При цьому при перегляді відеозаписів з портативних нагрудних відеореєстраторів, судом встановлено, що ОСОБА_1 намагалася пояснити всю суть обставин працівникам правоохоронного органу, проте останні встали на бік ОСОБА_2 та не переконавшись в об`єктивності ситуації, склали протокол про адміністративне правопорушення.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як її вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 173-2 ч.1, 247 ч.1 п.1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: