П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Марини В. Г., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Логойди В. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

01.09.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював фізичне насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, а саме: вдарив рукою в область обличчя свою доньку ОСОБА_2 , яка спільно з ним проживає, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Присутня у судовому засіданні 05.11.2024 потерпіла ОСОБА_2 повідомила про те, що у неділю, 01.09.2024, їхня сім`я обідала, в цей час додому повернувся батько ОСОБА_1 . Під час спілкування батька і членів сім`ї між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 вдарив її рукою по обличчю кілька разів. Зазначила, що такі дії її батько вчинив щодо неї вдруге, однак попереднього разу вона не зверталася з заявою до правоохоронних органів.

Під час судового розгляду у якості свідка була допитана колишня дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка повідомила про те, що вони з ОСОБА_1 розлучені, однак він часто приходить у їх спільний будинок, ночує у ньому. 01.09.2024, у неділю, вона разом з своїми двома дочками та зятем обідали, коли прийшов її колишній чоловік. Через деякий час між ними почалася побутова сварка, в ході якої між колишнім подружжям розпочалася сутичка. Під час сутички їхня спільна дочка ОСОБА_2 почала захищати свою матір і, у цей час ОСОБА_1 завдав їй кілька ударів рукою по обличчю.

Присутні у судових засіданнях особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник заперечували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 повідомив, що між ним і його колишньою дружиною у той день дійсно виникла сварка, в ході якої його колишня дружина завдала йому тілесних ушкоджень. Однак категорично заперечує твердження потерпілої та його колишньої дружин про те, що він завдав ударів в обличчя своїй доньці ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Січка В. В., подав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначив про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, в якій саме формі вчинено домашнє насильство. Зазначає, що з матеріалів відео фіксації з нагрудних камер поліцейських вбачається, що такі діяли за вказівками представника ОСОБА_3 . Всі дії колишньої дружини ОСОБА_1 та його дочки спрямовані на позбавлення його можливості користуватися належною йому часткою у спільному майні подружжя.

У доповненні до заперечення захисник зазначив про те, що подана нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_4 є недопустимим доказом, оскільки пояснення від ОСОБА_4 повинні бути відібрані безпосередньо на місці події. Просить критично оцінювати пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки такі надані з метою виправдати свої дії щодо спричинення тілесних ушкоджень, ляпасів та глибоких подряпин ОСОБА_1 . Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

25.11.2024 ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, про те, що в ході сутички з колишньою дружиною остання завдала йому удари нігтями в область очей, продовжуючи наносити удари слідувала за ним з першого на другий поверх. На сходах вона схопила горщик з квіткою та жбурнула горщиком у нього. Від травмування він нічого не бачив. На крик прибігла їхня спільна дочка ОСОБА_5 . В той час ОСОБА_1 закрив рукою обличчя і намагався в легкій формі відштовхнути колишню дружину і , можливо, випадково, не помітивши, штовхнув її один чи два рази. Однак це було неумисно.

У судовому засіданні 26.11.2024 захисник ОСОБА_1 , адвокат Марина В. Г., подав клопотання про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання, оскільки вважає, що такі не містять всіх фактичних даних про обставини події, необхідних для прийняття рішення. Зазначає, що в своїх поясненнях, що містять замальовану дату їх відібрання ОСОБА_2 не вказала, які тілесні ушкодження було їй завдано. Вираз почав бити по обличчю є нечітким, тому що початком удару по обличчю є замах особи, яка планує це зробити. В поясненнях відсутні відомості про те, що удари по обличчю були нанесені, в праву чи ліву сторону, скільки саме.

В поясненнях вказано про застосування фізичної сили, однак в диспозиції статті 173-2 зазначена передбачена законом відповідальність за застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров?ю потерпілого. В поясненнях ОСОБА_3 не вказано дату коли відбулась подія, а також спосіб нанесення ударів (кулаками, долонями тощо). В протоколі про адміністративне правопорушення при описі суті правопорушення не зазначено адресу місця вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт поліцейського без дати цього порушення не усуває, такі уточнення не передбачені нормами КУпАП. Не відібрано пояснення від очевидця події ОСОБА_4 . ЇЇ заява (покази свідка) від 28.10.2024 не є доказом чи поясненнями в розумінні КУпАП. В ній не вказано, що особа ці події бачила особисто, а не розповідає з чужих слів.

У судовому засіданні 29.11.2024 потерпіла підтримала покази, надані раніше, вказала про те, що батько наніс їй кілька ударів в обличчя в той день. Її представник адвокат Логойда В. М. просив притягнути винну особу до відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтримав викладені раніше обставини та обставини, зазначені у додатковому поясненні. Його захисник адвокат Марина В. Г., просив повернути адміністративні матеріали на доопрацювання.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

усними поясненнями, наданими ОСОБА_2 у судовому засіданні, яка детально повідомила про нанесення ударів батьком рукою по її обличчю;

поясненнями допитаної у якості свідка ОСОБА_3 , яка також вказала на те, що ОСОБА_1 наніс удари в обличчя дочки ОСОБА_2 під час сутички між подружжям;

протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 067039 від 01.09.2024;

копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серія АА № 171501;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01.09.2024;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відібраними працівниками поліції одразу після вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якого пояснила, що батько спровокував конфліктну ситуацію та дійшов до застосування фізичної сили. Зазначила про те, що побачивши, що батько піднімає руку на маму, вона почала її захищати, в цей час батько почав бити її по обличчю;

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка повідомила, що прийшовши додому її колишній чоловік спровокував сварку та дійшов до фізичної сили. Оскільки донька стала на її захист, то отримала кілька ударів в обличчя;

нотаріально завіреною заявою свідка ОСОБА_6 , відповідно до якої остання вказує про те, що 01.09.2024 перебувала в будинку її батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Після повернення батька додому, він спровокував конфлікт з членами сім`ї з матір`ю та сестрою, внаслідок чого вчинив насильницькі дії щодо її сестри ОСОБА_2 , а саме завдав кілька ударів рукою по обличчю. Оскільки ОСОБА_4 перебувала на останньому місяці вагітності, вона не була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом також досліджено письмові пояснення ОСОБА_1 , надані поліцейським, відповідно до яких останній вказав про те, що у нього з дружиною відбувся побутовий конфлікт, яка в подальшому вчиняла домашнє насильство щодо нього, зокрема, хапала його нігтями за обличчя, разом з дочкою бігли за ним, кричала і атакувала його, а він відбивався від неї, рухаючись у свою кімнату. Колишня дружина вхопила вазон, намагаючись кинути йому в голову. Йому вдалося сховатися у своїй кімнаті, після чого насильство припинилося.

Суд також переглянув відеозапис з нагрудних камер поліцейських, які прибули на виклик. Однак, на вказаному відеозаписі не зафіксовано безпосереднього моменту вчинення правопорушення, а містяться лише події, які відбувалися після виклику поліції, які не підтверджують фактичних обставин адміністративного правопорушення. Однак з вказаного відеозапису можна встановити те, що вказана подія відбулася за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо тверджень захисника про те, що нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_4 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки вказані показання не відібрані працівниками поліції безпосередньо від свідка та не додані у вигляді письмових пояснень до матеріалів справи, суд констатує, що такі прийняті судом до уваги у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, наявними у матеріалах справи та здобутими під час її розгляду.

Стосовно поданого клопотання захисника адвоката Марини В. Г. про повернення матеріалів на доопрацювання, суд констатує таке.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, матеріали справи та здобуті в судовому засіданні покази містять в собі фактичні данні про обставини правопорушення, оцінюються судом, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Спираючись на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань захисника, оскільки, матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення об`єктивного процесуального рішення у справі.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про те, що у матеріалах справи наявні належні і допустимі докази того, що 01.09.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив домашнє насильство у формі фізичного насильства, яке полягало у спричиненні його дочці ОСОБА_2 , яка спільно з ним проживає, тілесних ушкоджень, а саме: ударів рукою в область обличчя (ляпасів), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої, що свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на те, що здобутими в судовому засіданні доказами встановлено наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Січка В. В., про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, задоволенню не підлягає.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, особу порушника, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката Марини В. Г. про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання відмовити.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Січка В. В., про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях складу та події адміністративного правопорушення, відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя В. В. Чепка