ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/2251/24

Пров. №3/766/3544/24

27.11.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., за участю секратаря Орленко Т.І., захисника Кравцова С.І. (на відеоконференції), особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1 (на відеоконференції), розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код: не встановлено, головного старшина в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2024 року о 19.00 годин, за адресою: м.Херсон, вул. І.Куліка 114 а, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi L 200, держномер НОМЕР_2 , номерний знак з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`янінні.

ОСОБА_2 заперечував щодо зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, забажав пройти його в лікарні, його відвезли до лікарні, він там довго чекав, та вже перебуваючи в лікарні відмовився оскільки пройшло більше 2 годин з часу його зупинки, він поспішав для виконання бойового завдання.

Представник ОСОБА_2 - захисник Кравцов С.І. просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції з грубими порушеннями Інструкції та вимог КУпАП. Так, протокол містить в собі неточності та виправлення, відсутнє направлення на проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, відеозапис, що долучена до матеріалів не є безперервний. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час порушення о 19.05 год., однак відповідно до відео запису, зробленому з боді-камер поліцейських, час коли ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, перебуваючи в лікарні 21.10 год., тобто з часу його зупинення до проведення огляду пройшло 2 години, що є порушенням КУпАП для можливості проведення медичного огляду. Зазначив, що водій ОСОБА_2 спочатку погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння в лікарні, після того як його було доставлено в лікарню, він відмовився від проходження, тому що пройшло вже 2 годин з часу його зупинки, та він поспішав на виконання бойового завдання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №411982 від 10.02.2024 року, в якому викладені час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, порушення коордінації рухів, порушення мови, та порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП В Херсонській області;

-висновком КНП «Херсонського обласного закладу з надання психіатричної допомоги» ХОР від 10.02.2024 року, в якому зазначено, що висновок не винесений у звязку з відмовою ОСОБА_1 від огляду та обстеження з використанням технічних засобів;

- довідка інспектора ІІ категорії відідлу адмністартивної практики про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом яких вбачається, що 10.02.2024 року після зупинки автомобіля працівниками поліції, було запропоновано водію ОСОБА_1 про необхідність проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер чи в найближчий лікарні. ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні. Після доставки ОСОБА_1 до лікарні працівниками поліції, останній від проходження медичного огляду в лікарні відмовився.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп?яніння. Оскільки ж відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння погодився на його проходження в лікарні.

Щодо доводів захисника про неналежність відеозапису з нагрудної камери патрульного, як доказу, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі можуть бути, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписи, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідків, а також працюючі в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерствавнутрішніх справ України 18грудня 2018року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність декількох ІІІ дисків відеозапису з нагрудної камери поліцейських, здійснених 10.02.2024 року.

Вказані фрагменти відеозапису були досліджені судом та встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що він спочатку погодився, але лише в лікарні. Перебуваючи в лікарні, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду без посилання на які небудь причин.

Той факт, що відеофіксація не здійснювалася безперервно, не є підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки відеозапис у своїй основі містить достатню фіксацію подій, що викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт відмови водієм ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується посилання ОСОБА_1 та його захисника на порушення 2 годин з моменту зупинки до часу його доставлення до лікарні суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до ч.ІІ п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, зазначена норма передбачає необхідність доставки працівниками поліції осіб, а не проведення їх обстеження, до найближчого закладу охорони не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зазначена норма була виконана працівниками поліції. Крім того, як вбачається з копії висновку щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_1 був направлений інспектором поліції на огляд 10.02.2024 року о 19.50 год., а відмовився від огляду о 21.10 год., що також свідчить про відсутність порушення 2 годинного терміну.

Щодо доводів скаржника про відсутність в матеріалах справи письмового направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд їх відхиляє, оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а відсутність оформленого письмового направлення не спростовує вказані обставини та не є підставою для звільнення особи від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, встановлені судом обставини на підставі оцінки доказів, а саме протоколу, відеозапису з місця події, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у тому, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння відповідно до встановленого порядку огляду, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин інкримінованих ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити під сумнів, які підстав немає.

Вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд зазначає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Вказаний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Враховуючи викладене вище, характер та обставини вчинених правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене вище, характер та обставини вчинених правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв?язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 36, 40-1, 130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл./Херсон обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяМ. С. Рябцева