Справа №466/9056/24
Провадження №3/461/3328/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

31.08.2024 року о 03 год. 20 хв. на просп.. В. Чорновола, 12 у м. Львів, ОСОБА_1 , керуючи т/з Opel Astra, днз НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності, а саме надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі, без ліцензії на провадження даного виду діяльності, чим порушив п.24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст.. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП неявка особи, відносно, якої складено протокол, не перешкоджає розгляду справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Крім того, будучи обізнаним про адміністративне провадження щодо нього, ОСОБА_1 не скористався правничою допомогою, не залучив до участі захисника та не клопотав про це перед судом.

У зв`язку з цим, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за цією статтею настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приймаючи до уваги правову природу поняття та його законодавче визначення господарською діяльністю у розумінні статті 164 КУпАПслід вважати будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яка носить регулярний характер.

Господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, тобто вчинення трьох і більш разів протягом року, а разове вчинення будь якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, об`єктивна сторона ч. 1 ст. 164 КУпАП характеризується дією і виражається в такому:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності;

- провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

- провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, якапритягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №343389 від 31.08.2024 року ОСОБА_1 надавав послуги із перевезення пасажирів не маючи ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначені види господарської діяльності, які потребують обов`язкового отримання ліцензії. До вказаного переліку включено господарську діяльність по наданню послуг з перевезення пасажирів.

Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, перелічені в ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». У відповідності з вказаною статтею ліцензію на перевезення пасажирів повинні мати особи, які займаються регулярними пасажирськими перевезеннями, спеціальними пасажирськими перевезеннями, нерегулярними пасажирськими перевезеннями, перевезенням пасажирів на таксі, перевезенням пасажирів легковими автомобілями на замовлення, самозайняті перевізники.

Враховуючи наведене, на такий вид господарської діяльності як надання послуг з перевезення пасажирів чинним законодавством передбачено обов`язкове ліцензування даної діяльності, при цьому на перевізника покладається обов`язок пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, зокрема, ліцензію, а у випадку, якщо водій таксі перебуває у трудових відносинах із перевізником - юридичною особою - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

На підтвердження вини ОСОБА_1 органом, уповноваженим на складання протоколу надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №343389 від 31.08.2024, відеозаписи з місця події.

Окрім того, ОСОБА_1 не надав суду доказів, які спростовують доводи, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.

Досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять той факт, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Виходячи з наведеного, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, вважаю необхідним застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у межах санкції статті без конфіскації транспортного засобу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 605, 60 грн..

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско