справа № 274/8807/24
провадження №3/0274/2798/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Солотвин Бердичівського району Житомирської області, який одружений, не працює, має інвалідність ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

04.11.2024 близько 11:30 ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , винуватим себе визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що з дружиною примирилися.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що з чоловіком примирилися, просила не накладати на нього стягнення, обмежитись усним зауваженням, про що надіслала телефонограму.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім пояснень даних в судовому засіданні, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2024; рапортом чергового Бердичівського РВП від 04.11.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; довідкою Бердичівського РВП від 04.11.2024 про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.

Суд виключає з протоколу посилання на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильство фізичного характеру відносно дружини, оскільки в протоколі не зазначено в чому полягали такі дії.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто у вчиненні домашнього насильства, яке виразилося в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, який має інвалідність ІІІ групи, ступінь вини, майновий стан, наявність обставини, що пом?якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин, прохання потерпілої обмежитись усним зауваженням, суд приходить до висновку про малозначність скоєного діяння та можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Частиною другою ст. 284 КУпАП передбачено, що у разі оголошення особі, що притягається до адміністративної відповідальності усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк