ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/317/24
Провадження №3/477/756/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року о 08.43 годині ОСОБА_1 на 316 км автодороги Н-11 Дніпро-Миколаїв керував транспортним засобом автомобілем марки «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння пальців рук, та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

За даним фактом складено протокол серії ААД №559851 про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив.

З метою належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації ним свого права на захист, розгляд справи неодноразово відкладався та здійснювався виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, шляхом направлення судової повістки за адресами, зазначеними в матеріалах справи.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші контакти, за якими можна було повідомити останнього про дату, час та місце судового засідання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 29 січня 2024 року серії ААБ №559851 вбачається, що 29 січня 2024 року о 08.43 годині ОСОБА_1 на 316 км автодороги Н-11 Дніпро-Миколаїв керував транспортним засобом автомобілем марки «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння пальців рук, та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).

Від надання письмових пояснень по суті правопорушення, отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та підпису у ньому ОСОБА_1 також відмовився.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 поліцейським було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 категорично відмовився.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду також визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до пункту 2,4 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зокрема, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням

технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані наркотичного сп`яніння або відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на визначення стану сп`яніння, отримані у передбачений Законом спосіб.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 січня 2024 року, ОСОБА_1 був направлений до закладу охорони здоров`я комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради з метою проведення огляду та виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с.4).

Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, відповідно до статті 266 КУпАП та пункту 8 Порядку підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, поясненнями свідків в присутності яких особа відмовилася від проходження медичного огляду.

Зі змісту наданих доказів слідує, що правопорушення, зокрема відмова водія ОСОБА_1 , відносно якого були обґрунтовані підозри вважати про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я зафіксовано технічним засобом відеозапису, з чого суд дійшов висновку про дотримання працівниками поліції вимог, передбачених статтею 266 КУпАП та Порядком.

Згідно довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області ОСОБА_1 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.6).

Враховуючи викладені обставини, дослідивши надані суду докази, в тому числі направлення ОСОБА_1 на огляд у медичний заклад, відеозапис з нагрудного відеореєстратора, вважаю доведеним наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та необхідним накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, а тому суд вважає за необхідне звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф перераховувати на рахунок: UA0014230, Одержувач Миколаїв. ГУК/Миколаївськ. р-н/21081100 ЄДРПОУ одержувача 37992030, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, надається правопорушником до органу, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М.Семенова