ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/4485/24 Головуючий в 1 інст. Рибалко Н.І.
Провадження №33/807/802/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гришка І.І., прокурора Фоміної Г.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гришка І.І. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суд першої інстанції встановив, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №47-01/15/24 від 12 квітня 2024 року вбачається, що заступник керівника відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 , як уповноважена особа Національного агентства, за результатами здійснення контролю за своєчасністю подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, склала протокол про те, що ОСОБА_2 , будучи заступником голови обласної державної адміністрації Запорізької обласної державної адміністрації, тобто особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин після встановленого терміну подання декларації (до 00 годин 00 хвилин 13 листопада 2023 року), а саме 30 січня 2024 року, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим не дотримав вимоги абз. 1 ч. 2 п. 7 ст. 45 Закону, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Гришко І.І., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права, а висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Отже, постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що не ґрунтується на принципі верховенства права та не відповідає завданню КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що постанова суду не містить аналізу обставин справи та посилань на докази, якими підтверджується наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема у формі прямого умислу. Більш того, зі змісту пояснень до протоколу вбачається, що ОСОБА_2 в день свого звільнення правомірно очікував на те, що працівники відділу кадрів Запорізької ОДА повідомлять його про набрання чинності ЗУ №3384-ІХ та необхідність подання декларації після звільнення відповідно до приписів Закону. Так, з розпорядження голови ЗОДА, начальника ЗОВА ОСОБА_4 № 696 від 27 листопада 2023 року слідує, що саме на вказаний відділ покладено даний обов`язок. Проте, вказана інформація працівниками відділу ОСОБА_2 не повідомлялась. Крім того з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 19 грудня 2023 року по 2 січня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти.

Звертає увагу суду, що тільки 27 листопада 2023 року розпорядженням голови ЗОДА № 696 суб`єктів декларування ЗОДА було повідомлено про необхідність своєчасного подання електронних декларацій відповідно до приписів ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції». Проте, оскільки на даний час ОСОБА_2 не працював на посаді заступника ЗОДА про існування вказаного розпорядження йому стало відомо в кінці січня 2024 року, після чого ОСОБА_2 невідкладно були подані щорічна декларація за 2022 рік та декларація після звільнення. 18 квітня 2024 року на електронну пошту ОСОБА_2 надійшло повідомлення, що не встановлено ознак порушень, передбачених КУпАП та КК України. Отже, обов`язок, передбачений ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 був виконаний в повному обсязі та належним чином.

Також звертає увагу суду, що відповідно до службової записки керівника Департаменту інформаційних систем, аналітичної роботи та захисту інформації ОСОБА_5 , у період з 23 жовтня 2023 року до 31 січня 2024 року в роботі Єдиного державно реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово виникали технічні збої, у зв`язку із чим доступ до Реєстру був обмежений.

Зауважує, що у зв`язку з військовою агресію та ситуацією, яка склалася на території м. Запоріжжя та Запорізької області ОСОБА_2 з метою запобігання загрози життю та здоров`ю під час повітряної тривоги вимушений був тривалий час знаходиться в укритті, внаслідок чого суворе дотримання строків подання декларації не є можливим. Разом із цим, територію міста Запоріжжя у період з 12 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року було визначено територією активних бойових дій. З урахуванням обставин того, що подання декларації потребує збір даних, використання електронних мереж та пересування по вулицям міста, в якому тривають тривоги більше 8 годин, не давалось реальної можливості у той час суворо дотримуватись строків для подання декларацій. Відтак, сторона захисту вважає, що несвоєчасне поданням декларації ОСОБА_2 після звільнення, було зумовлено поважними причинами, а отже у суду першої інстанції відсутні були підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Посилаючись на вимоги ст. 254 КУпАП, зазначив про порушення строків складання протоколу, оскільки відповідно до змісту останнього датою вчинення адміністративного правопорушення є дата фактичного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 30 січня 2024 року. Водночас протокол було складено лише 12 квітня 2024 року, а отже вказаний документ є неналежним та недопустимим доказом.

Вважає помилковою позицію посадової особи НАЗК, яка складала даний протокол та судді суду першої інстанції, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення 12 квітня 2024 року, оскільки вже 13 лютого 2024 року НАЗК достеменно було відомо про факт несвоєчасного подання декларації. Відтак, днем закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП за фактом зафіксованим протоколом про адміністративне правопорушення №47-01/15/24 від 12 квітня 2024 року, слід вважати 13 серпня 2024 року.

Стверджує, що з тексту оскаржуваної постанови неможливо визначити на підставі яких доказів суд першої інстанції встановив у діях ОСОБА_2 наявність прямого умислу. Крім того, стороною захисту під час розгляду справи подавались заперечення та клопотання про закриття провадження в справі, а також долучались докази. Однак, зі змісту постанови не вбачається, що суддею було надано належну оцінку доказам та обставинам, які були викладені скаржником у відповідних заявах.

За таких обставин, апелянт просить постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Гришко І.І. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушенні у відношенні ОСОБА_2 складений з порушенням 24 годинного строку з моменту виявлення правопорушення, оскільки складений через два місяці після його виявлення. Вважає що складання протоколу із порушеннями строків не повинно надавати перевагу стороні обвинувачення. Вказує, що з урахуванням військового стану в країні та складної ситуації в регіоні можливо пом`якшити вимоги до особи, стосовно строків подачі декларацій. Додав, що ОСОБА_2 вже був звільнений з посади, та жодних наслідків подачі ним декларації після спливу встановленого законом строку для подачі декларації не настало. Вважає, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що з посади його звільнили за добу після встановлення терміну подання декларації. Відділ кадрів його не повідомив про необхідність подачі декларації. Додав, що за 2022 2023 роки подав декларації, жодних претензій з приводу їх подачі до нього не надходило.

Прокурор Фоміна Г.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Вказала, що поважні причини для не подачі ОСОБА_2 декларації у встановлений законом строк, були відсутні. Зазначила, що в м. Запоріжжя проживають сотні осіб, які є суб`єктами декларування та здійснюють подачу декларацій у встановлений законом строк. Вважає, що ОСОБА_2 був обізнаний про строки подачі декларацій. Крім того, жодна особа не повинна йому нагадувати про даний обов`язок. Щодо закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП зазначила, що момент виявлення правопорушення не є моментом отримання інформації ДСР НПУ. В обґрунтування наведеного вказала, що після отримання інформації від ДСР НПУ слідує перевірка наявності або відсутності поважності причин після встановленого терміну, подачі декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє свою діяльність. У випадку наявності поважних причин відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а отже є важливим фактором - проведення перевірки відповідної інформації. Після надання пояснень ОСОБА_2 , який не зазначив про поважні причини не подання ним вчасно декларації, одразу був складений протокол за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Крім того, були витребувані відповідні документи з особової справи ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника адвоката Гришка І.І. на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 на аргументи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/15/24 від 12 квітня 2024 року слідує, що ОСОБА_2 , будучи заступником голови обласної державної адміністрації Запорізької обласної державної адміністрації, тобто особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин після встановленого терміну подання декларації (до 00 годин 00 хвилин 13 листопада 2023 року), а саме 30 січня 2024 року, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим не дотримав вимоги абз. 1 ч. 2 п. 7 ст. 45 Закону, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації О. Старуха від 04 травня 2022 року №106-к ОСОБА_2 призначено на посаду заступника голови Запорізької обласної державної адміністрації( а.с. 39).

27 січня 2022 року ОСОБА_2 попереджений про обмеження, встановлені законом України «Про державну службу» (а.с. 38).

Приміткою до ст. 56 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що посадами, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища є, у тому числі посади, які належать до посад державної служби категорії «А» або «Б».

Відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ « Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Таким чином. ОСОБА_2 , обіймаючи посаду, яка відноситься до категорії «В» посад державної служби є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації, начальника Запорізької обласної військової адміністрації Ю. Малашко від 13 жовтня 2023 року № 398-к ОСОБА_2 звільнено з посади заступника голови Запорізької обласної державної адміністрації за угодою сторін (а.с. 40).

Відповідно до Закону України від 08 липня 2022 року № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України "Про запобігання корупції" щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану» установлено, що суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", протягом дев`яноста календарних днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12 жовтня 2023 року.

Таким чином, з 12 жовтня 2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 року № 449/21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 року за № 987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Отже, ОСОБА_2 13 жовтня 2023 року, припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності,тобто до 00 годин 00 хвилин 13 листопада 2023 року.

Однак, згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_2 подав лише 30 січня 2024 року, тобто несвоєчасно.

На підставі викладеного, судом вірно встановлено фактичні обставини справи про порушення ОСОБА_2 антикорупційного законодавства та факт відсутності поважних причин, які свідчать про те, що ОСОБА_2 не мав можливості своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, оскільки у нього було достатньо часу для її подачі.

Факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 та його захисником також не заперечується.

Відтак, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останнього складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Твердження сторони захисту про поважність причини пропуску подачі декларації у вигляді перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні в період з 29 грудня 2023 року до 19 лютого 2024 року не є слушними, оскільки після припинення діяльності у ОСОБА_2 виник обов`язок подати декларацію не пізніше 00 годин 00 хвилин 13 листопада 2023 року. Отже, період перебування ОСОБА_2 на лікарняному настав після закінчення строку подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

На посилання апелянта про те, що днем закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП на ОСОБА_2 , необхідно вважати 13 серпня 2024 року, оскільки станом на 13 лютого 2024 року НАЗК володіло відомостями щодо можливого вчинення правопорушення за фактом несвоєчасного подання декларації при звільненні, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, днем виявлення вчинення ОСОБА_2 правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, тобто момент коли уповноваженою особою, що має право складати протокол зібрано, проаналізовано фактичні дані, зроблено висновок про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення та оформлено такий висновок у вигляді протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 12 квітня 2024 року.

Постанова судді районного суду про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ухвалена 11 вересня 2024 року, тобто в межах встановлених ст. 38 КУпАП строків.

В апеляційній скарзі не наведено переконливих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інші обставини справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом справи не встановлено.

Отже, суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 адвоката Гришка І.І.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гришка Івана Івановича, подану в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/4485/24