Справа№751/4459/24
Провадження №3/751/1988/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Яременко І.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 851652 від 05.05.2024 року слідує, що ОСОБА_1 05.05.2024 року о 15 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного характеру, які полягали у нанесенні ударів по спині, чим завдала ОСОБА_2 фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, тобто вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 вину не визнала та показала, що 05.05.2024 за вказаною у протоколі адресою, де вони проживали разом з чоловіком та дітьми вона прийшла із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб взяти речі, однак чоловік не пускав їх до будинку, оскільки напередодні вони посварились. Коли син пройшов до будинку, то чоловік ОСОБА_2 схопив його, вона злякалась, оскільки чоловік значно міцніший і за сина, і за неї, тому викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції, протоколи склали на трьох. Вважає, що будь-якого домашнього насильства не було, було побутова сварка. На даний час з чоловіком примирились, претензій один до одного не мають. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів вчинення нею правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином про розгляд справи, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених у диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той же час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Отже, самі по собі, зокрема нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до суду, окрім самого протоколу, надані відеозапис до нього, на якому зафіксовано події після приїзду поліції та копія термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Водночас заяв чи письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 про спричинення йому ОСОБА_1 будь-якої шкоди, фізичного болю та психологічних страждань матеріали справи не містять. Натомість ОСОБА_1 зверталась із заявою про вчинення стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 фізичного насильства ОСОБА_2 (а.с.2).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець протии України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшарпротии Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Суд звертає увагу на те, що сварка під час конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, аналізуючи сукупність досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 саме домашнього насильства, в розумінні ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 173-2, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І. В. Яременко