П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.09.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 і ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 568668 від 28.10.2023 року ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні п. 2.3.Б, 16.5, 16.12 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, а саме в тому, що 28.10.2023 року о 17 год. 15 хв. у м. Львові на перехресті вул. Наукова вул. Тролейбусна він, керуючи автомобілем Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Наукова та при виїзді на перехрестя з вул. Тролейбусна не надав перевагу в русі автомобілю Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з лівого боку, закінчуючи рух по вул. Тролейбусна, і скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 568669 від 28.10.2023 року ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він 28.10.2023 року о 17 год. 15 хв. у м. Львові на перехресті вул. Наукова вул. Тролейбусна, будучи учасником ДТП та керуючи автомобілем Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, неприродній, блідий колір шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці, в подальшому стан наркотичного сп`яніння був підтверджений за результатами медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, який проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та оформлений висновком медичного закладу № 002557 від 28.10.2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Михалевський Ю.Р. заперечили щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, зазначили, що у день події ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 , і наведене підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами, натомість був лише пасажиром. В дійсності водієм транспортного засобу на час ДТП був ОСОБА_2 , який позичив автомобіль у ОСОБА_1 для термінової доставки ліків у медичний заклад на потреби військового, а ОСОБА_1 в якості пасажира лише супроводжував ОСОБА_2 . Оскільки водій ОСОБА_2 дуже поспішав, то після спричинення ДТП покинув місце події і самостійно вирушив до лікарні, не дочекавшись приїзду працівників поліції. По прибуттю поліцейських ОСОБА_1 одразу повідомив останніх, що водій ОСОБА_2 залишив місце пригоди, останні повідомили, що в такому разі повинне оформлятися розшукове ДТП, більш того отримали від ОСОБА_1 копії документів ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_1 наголосив, що процес оформлення поліцейськими ДТП тривав дуже довго, за цей час кілька разів змінювались екіпажі патрульної поліції, зрештою, останній екіпаж відмовився від розшуку ОСОБА_2 , натомість перевірив по базі даних інформацію про ОСОБА_1 і виявивши факт того, що останній уже мав випадок притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, наполіг на проходженні ним огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. На таку вимогу, як зазначив ОСОБА_1 , він ще раз повідомив поліцейських, що він не керував транспортним засобом, однак, зрештою підкорився вимозі пройти огляд, щоб не створювати конфліктної ситуації. Водночас ОСОБА_1 наголосив, що направлення для проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не складалося, а за результатами огляду складено висновок, з яким він категорично не погоджується, адже марихуани не вживає. За таких обставин сторона захисту вважає, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 КУпАП немає, відповідно просить провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_1 обвинувачується.

Потерпілий ОСОБА_3 в ході розгляду справи підтвердив, що справді 28.10.2023 року о 17 год. 15 хв. у м. Львові на перехресті вул. Наукова вул. Тролейбусна відбулася ДТП та автомобілю Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого він перебував, заподіяно матеріальну шкоду. Разом із тим, зазначив, що жодних претензій до ОСОБА_1 не має і не може категорично ствердити, що саме ОСОБА_1 на момент ДТП перебував за кермом автомобіля Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 . Також потерпілий пояснив, що після зіткнення транспортних засобів він, в першу чергу, взявся оглядати свою дитину, яка сиділа на задньому сидінні автомобіля Fiat Doblo, що зайняло деякий час. Після цього він вийшов з автомобіля і побачив транспортний засіб Audi A8, на той час біля вказаного автомобіля перебував ОСОБА_1 , який зазначав, що транспортним засобом керувала інша особа, котра поспішала в медичний заклад і поїхала з місця ДТП. Також потерпілий надав для дослідження наявні в нього відеозаписи з портативного відеореєстратора автомобіля Fiat Doblo і камер спостереження системи безпеки міста, які судом долучені до справи.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту допитувався як свідок ОСОБА_2 . Останній вказав, що саме він 28.10.2023 року о 17 год. 15 хв. у м. Львові на перехресті вул. Наукова вул. Тролейбусна керував автомобілем Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв ДТП із автомобілем Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . При цьому, свідок зазначив, що 28.10.2023 року його батько привіз із закордону ліки, необхідні для військового, який перебуває на лікуванні. Для доставки таких ліків необхідно було спочатку поїхати у с. Сокільники до батька і забрати їх, а тоді відвезти у медичний заклад - 8-му міську клінічну лікарню м. Львова. Оскільки часу було мало, він попросив свого знайомого - ОСОБА_1 позичити йому автомобіль, на що останній погодився, але також поїхав з ним в якості пасажира, щоб по дорозі поспілкуватися. Йому відомо, що ОСОБА_1 раніше притягався до відповідальності і позбавлений права керування, тому останній за кермо ніколи не сідає. В цей день ОСОБА_1 також автомобілем не керував. Рухались вони в напрямку Сихівського мосту по вул. Наукова у м. Львові зі швидкістю приблизно 40 км/год., проте, проявивши неуважність, на перехресті з вул. Тролейбусна у м. Львові ОСОБА_2 спричинив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo, водій якого тривалий час не виходив з транспортного засобу. На місце події були викликані працівники поліції, однак, очікувати їх ОСОБА_2 не став, і, викликавши таксі фірми "838", поїхав у 8-му лікарню, щоб доставити ліки. На місці ДТП залишився ОСОБА_1 , якому в подальшому він відправив на мобільний телефон копії своїх документів на право керування транспортними засобами, оскільки такі документи необхідні були працівникам поліції.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії, що полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.9.А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.3.Б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.2 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Водночас згідно п.12 р.ІІ зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У судовому засіданні досліджувався відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до протоколу, однак, на вказаному відеозаписі відсутні будь-які підтвердження того, що водієм транспортного засобу Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 , який брав участь у ДТП, був саме ОСОБА_1 .

Навпаки, як слідує із вказаного відеозапису, самі ж працівники поліції вказали ОСОБА_1 , що на нього не можуть бути оформлені адміністративні матеріали, адже останній є лише пасажиром (файл clip3, часовий проміжок відтворення файлу 01:56-02:46).

Водночас відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції свідчать про те, що з моменту першого спілкування з працівниками поліції, які прибули на виклик, ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що автомобілем Audi A8 керував ОСОБА_2 . Більш того, працівники поліції наполягали на прибутті ОСОБА_2 на місце ДТП, також ознайомлювались з копіями його документів на право керування транспортними засобами, які в електронній формі представив ОСОБА_1 .

При цьому, встановлено, що пояснення, які в суді надав ОСОБА_1 повністю узгоджуються з тими, які зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції, і розбіжностей між ними немає.

Також судом з`ясовано, що на місці ДТП потерпілий ОСОБА_3 , як і в судовому засіданні, не вказував на ОСОБА_1 як водія - винуватця ДТП, що свідчить про те, що його позиція впродовж здійснення адміністративного провадження не змінювалася.

Натомість досліджені в судовому засіданні відеозаписи вказують на те, що при оформленні ДТП змінювалася позиція самих поліцейських, які спочатку категорично відмовлялися складати адміністративні матеріали на ОСОБА_1 , оскільки той не водій, а лише пасажир транспортного засобу, проте, надалі кілька разів наполегливо рекомендували присутнім скористатись послугами аварійного комісара та оформити ДТП "європротоколом" без участі поліції, після чого вимагали прибуття на місце ДТП водія ОСОБА_2 , робили спроби встановити обставини ДТП по записам з камер безпеки міста, чого в результаті не було зроблено, а після прибуття іншого екіпажу поліцейських загалом прийшли до висновку, що ОСОБА_1 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, необхідно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, в ході дослідження долучених працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріалів встановлено, що направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не супроводжувалося оформленням відповідного направлення. Більш того, які підстави були наявними для скерування на такий огляд ОСОБА_1 , який, за твердженнями самих поліцейських був пасажиром, невідомо.

Так, на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що сам же працівник патрульної поліції констатував, що ОСОБА_1 , можливо, й не перебуває в стані сп`яніння, але дуже схожий йому на наркомана (файл clip4, часовий проміжок відтворення файлу 08:54-09:05). Цьому, згідно наявних відеоматеріалів, передувала розмова поліцейських про те, що в них немає із собою приладу, яким би можна було здійснити перевірку ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Надалі скерування ОСОБА_1 відбувалося лише в усному форматі, без чіткого зазначення наявних в нього ознак наркотичного сп`яніння і лише з мотивацією того, що він є учасником ДТП.

Крім того, детальний огляд і дослідження представлених органом поліції відеоматеріалів свідчить, що на таких загалом відсутня фіксація процедури проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі. Нездійснення такого запису, з урахуванням також наявних у ОСОБА_1 застережень щодо процедури його проходження, вимагало від працівників поліції залучення двох понятих, як це передбачено положеннями ч.2 ст.266 КУпАП. Однак, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які відомості про залучення понятих, як і дані про причини нездійснення поліцейськими відеофіксації проходження ОСОБА_1 огляду у медичній установі.

Не може залишатися поза увагою суду й той факт, що згідно висновку №002557 від 28.10.2023 року, складеного лікарем-наркологом КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_4 , яким констатовано перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 проводився 28.10.2023 року о 18.45 год. При цьому, згідно переданих на розгляд суду протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано керування транспортним засобом 28.10.2023 року о 17.15 год., що загалом не узгоджується із часом настання ДТП, яка згідно зафіксованих даних відеореєстратора, представлених потерпілим ОСОБА_3 та з якими працівники поліції були ознайомлені на місці події, відбулась 28.10.2023 року о 16.09 год. (відеофайл 2023_1028_160803_869.MOV, часовий проміжок відтворення файлу 01:45-01:48). А тому, з урахуванням дійсного часу настання ДТП, якому не відповідають дані, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, складених працівниками поліції, з часу ДТП до часу огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння минуло більше двох годин, що відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст.266 КУпАП дає підстави суду визнати проведений огляд недійсним.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року, сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально- правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Такий висновок грунтується на тому, що будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом на час вчинення ДТП суду не представлено. Досліджені в ході судового розгляду і надані потерпілим ОСОБА_3 відеозаписи з камер системи безпеки міста та відеореєстратора, яким обладнано його автомобіль Fiat Doblo, містять виключно фіксацію моменту ДТП і з таких неможливо зробити висновок про те, хто керував транспортним засобом Audi A8, адже зупинка вказаного транспортного засобу відбулась за межами перехрестя на ділянці дороги, яка не потрапила в кадр. Водночас сам же потерпілий ОСОБА_3 не підтвердив у суді, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. При цьому, згідно версії останнього, висловленої на місці ДТП та підтвердженої в суді, автомобілем Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_2 , який під присягою був допитаний судом в якості свідка і однозначно підтвердив цю обставину. З огляду на це та враховуючи, що доказів керування ОСОБА_1 на час ДТП транспортним засобом не здобуто, проте, в ході судового розгляду встановлено наявність достатніх, належних і допустимих доказів керування автомобілем ОСОБА_2 , підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, на який можуть бути скеровані лише водії, не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю.

Проте, з урахуванням того, що при розгляді адміністративних матеріалів встановлено причетність водія ОСОБА_2 до вчинення 28.10.2023 року ДТП і залишення місця ДТП, справу слід скерувати до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП для оформлення стосовно останнього відповідних адміністративних протоколів.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи №465/9046/23 скерувати до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) для вирішення питання про складання стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_3 , адміністративних матеріалів за ст.ст.124, 122-4 КУпАП по факту вчинення ДТП 28.10.2023 року та залишення водієм місця ДТП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.