Провадження № 3/554/2748/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Микитенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області, громадянки України, працюючої бухгалтером у ТОВ «Вигідна покупка», ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 станом на 15.10.2024 року, діючи з необережності, тобто не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити, в порушення вимог ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», допустила неналежне виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, не в повній мірі: спілкувалась із нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; сприяла засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; виявляла інтерес до її внутрішнього світу, внаслідок чого цього дня звернулась до поліції із неправдивим повідомленням про вчинення щодо її доньки вигаданих останньою протиправних дій, а саме, що у м. Полтаві по вул. І. Мазепи, 9, цього ж дня о 14.50 годин троє невідомих дівчат обстригли волосся, хоча насправді такої події не було, а волосся вона обстригла собі сама.

Діяння ОСОБА_1 кваліфікується за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до такого висновку.

Частина 1 статті 184 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

ОСОБА_1 свою провину визнала, не заперечувала означених обставин і в протоколі та письмовому пояснення (а.с. 1, 10). У вчиненому щиро розкаялася. Пояснила, що її донька дійсно 15.10.2024 року повідомила їй про те, що їй після обіду обстригли волосся, але виявилось, що вона напередодні зробила це собі сама. Наразі провела з нею відповідну профілактичну бесіду з метою недопущення подібних ситуацій в майбутньому.

Провина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 591278 від 01.11.2024 року з яким ОСОБА_1 погодилась та прохала суд обмежитися попередженням (а. с. 1), рапорті працівників поліції від 01.11.2024 року про виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП громадянкою ОСОБА_1 (а. с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких повідомила, що вона 15 .10.2024 року звернулася до поліції з повідомленням про те, що невідомі дівчата обстригли волосся її дочці ОСОБА_2 , як повідомила їй остання. В подальшому було встановлено, що дочка цю ситуацію вигадала, а волосся обстригла собі сама. З дитиною було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення подібних випадків у майбутньому, а ОСОБА_1 роз`яснено про адміністративну відповідальність батьків. Посилила контроль за поведінкою та дозвіллям дитини (а. с. 10), заявою ОСОБА_1 про зупинення розгляду її заяви за № 27865 від 15.10.2024 року стосовно хуліганських дій невідомих осіб відносно її дочки ОСОБА_2 (а. с. 11).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є необережним, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, яка вчинила правопорушення вперше, працює, ступінь її вини, задовільний майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накладення стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 605,60 гривень на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Суддя Віталій МИКИТЕНКО